147. Arcikníže Ferdinand ustanovuje jménem a na místě císaře Maximiliána Vilíma z Rožmberka a Adama Koce z Dobrše za komisaře královské pro kraj Prachenský, aby potřebné peníze k nastávající válce proti Turku půjčkou sehnati hleděli.
V PRAZE. 1566, 29. dubna. Orig. v archivu Třeboňském.
Ferdinand z boží milosti arcikníže rakouské. Vysoce urozený a statečný věrný náš milý. J. M. C., pán a bratr náš nejmilostivější, ráčil jest nám milostivě a bratrsky oznámiti, že J. M. C. od mnohých míst hodnověrné a jisté zprávy docházejí, kterak císař Turecký sám osobou a mocí svou, co nejvalněji a nejsilněji moci bude, s lidem válečným toto léto se vypraviti chce a již i v tažení jest a J. M. C. královstvím, zemím a věrným poddaným škoditi se strojí a toho konečného úmyslu jest: z té příčiny J. M. C. na všelijaké a všecky lidské a možné prostředky a cesty, aby k penězům přijíti a takové veliké a duoležité nastávající potřebě a moci odolati a odepříti mohl, obmýšleti ráčí. Neb J. M. C. z statkuov komory a vlastních duochoduov proti takovému tyranskému a mocnému nepříteli k vynakládání postačiti nikterakž možné není, jedno proto, že J. M. C. pán a otec náš nejmilostivější, slavné paměti, veliké a znamenité dluhy J. M. C. pozuostaviti ráčil; druhé, hned po smrti J. M. že jest se J. M. C. v znamenité polní tažení a válku proti téhož Turka a Vejdy nenadálé válce vyzdvižení dáti musil, kterážto válka až do tohoto času skutečně trvá, na kterouž znamenitou sumu peněz vynaložiti a ještě každého dne bez přestání vynakládati a míti musí; neb taková válka se neumenšuje, nébrž, jakž nahoře dotčeno, den ode dne více se rozmáhá a větší nebezpečenství nastává. Nad to výše J. M. C. pro zaplacení J. M. C., slavné paměti, dvořanuov i jiné válečné a domácí potřeby i také na nynějším sněmu říšském takovým velikým a nepřestávajícím vydáváním obtížen býti ráčí, že J. M. bez skutečného věrných poddaných J. M. C. přičinění a puojčkou pomoci v tom zpuosobu déle státi nijakž možné není. I poněvadž pak nebezpečenství veliké nastává, kteréž, jakž samo v sobě jest, vysoce vážiti náleží a žádného pruotahu míti a trpěti nemuože: ráčil jest J. M. C. mezi jiným i na tom se ustanoviti s svými věrnými poddanými v království a dědičných i k této koruně příslušejících zemích o puojčky sumy peněz k takové pilné a duoležité potřebě poručiti dáti jednati a nám milostivě a bratrsky poručení učiniti jest ráčil, abychom to bez prodlévání a všelijakých odtahuov k skutečnému vykonání přivedli, jakož pak s mnohými osobami v království jednáno jest, kteréž sou se v tom k J. M. C., znajíc toho tak duoležitú potřebu býti, poslušně a poddaně zachovaly, a my o tom dobrou vědomost míti ráčíme, že J. M. C. k tomu, jakž nyní dotčeno, z vysoce duoležité potřeby přinucena býti ráčí, aby se to, jakž dotčeno, spěšně před se vzalo, a znajíce my se tím povinni býti, k tomu všelijakou možnou pilností se přičiniti, aby J. M. C. při dotčených obyvatelích a věrných poddaných znamenitá suma zjednána a zpuosobena býti mohla. My pak vědouc Vás J. M. C. věrné poddané býti, Vás sme k tomu a k takovému jednání za hodné a zprávné uznati a za J. M. C. komisaře do kraje Prachenského k takovému jednání o puojčky sumy peněz zříditi ráčili, jménem a na místě J. M. C. Vám poroučejíc milostivě, abyste se v outerý po neděli cantate nejprve příští v městě Horažďovicích najíti dali, neb na týž den také některé osoby z stavu panského, rytířského na místě J. M. C. obeslati a jim, aby se před Vámi na týž den najíti daly, poručiti sme ráčili; o čemž nepochybujem, než že se v tom poslušně zachovají a Vy k tomu že se skutečně přičiníte a s nimi jednati budete, aby jeden každý z nich k takové J. M. C. nastávající veliké a nejvyšší potřebě podle možnosti své jistú sumu peněz, jakž Vám teď poznamenání, co by tak jedna každá osoba půjčiti měla, posýláme, do tří let jakž při nich to obdržeti moci budete, na dostatečné ujištění bez ourokú puojčili a jakž nejspíše možné, totiž ve dvou nedělích pořád zběhlých, při komoře české položili a vyčetli. A my v tom ve všem na Vaší bedlivé a možné pilnosti a na všem, což by k objednání sumy peněz prospěšné a užitečné býti mohlo, pochybovati neráčíme, že nic sjíti nedáte, jakož pak J. M. C. i my k Vám té milostivé a zvláštní duověrnosti býti ráčíme. Jestliže byste pak více osob mimo toto poznamenání, kteréž Vám posýláme, stavu panského, rytířského i městského, při kterých by se jistá suma peněz na půjčku objednati mohla, věděti a jich se doptati mohli, teď Vám posýláme věřících listů bez nápisů, na těch abyste titule zdělati, je před se obeslati, týchž listuov věřících dodati a s nimi jako i s jinými jednati nepominuli, a jakž to všecko vyřídíte a co strany takové půjčky zjednáte, o tom abyste nám ihned ve dne i v noci spěšně psaním Vaším oznámili. Na tom J. M. C. zvláštně líbeznou a milostivou vuoli naplníte, což Vám milostivě zpomínati a nahrazovati ráčíme. Dán v Praze v pondělí po svátosti l. 66.