327. |
V Glüksburku, 7. března 1611. |
Odpověd kurfirsta Saského císařskému vyslanci Minčkwitzovi: Kurfirst velmi nerad slyšel o roztržce mezi císařem a králem Uherským; diví se, že král Uherský na císařovu mírumilovnou a přátelskou nabídku neodpovídá a vyslanců jeho neodbývá, připisuje to kazimirům, jimž jde o záhubu Rakouského domu, přece však doufá ve příznivou odpověd královu. Co nejdříve chce vypraviti k Matyášovi poselství, aby jej odradil od nepřátelských úmyslů. Kdyby však král přece vpadl do zemi císařových, chce se kurfirst podle smlouvy nedávno mezi císařem a králem uzavřené, kterou též vedle ostatních knížat potvrdil, a podle jiných kompaktát zachovati k císařově spokojenosti, unterdessen aber wurden hechstgedachte Ihre kais. Mt. kegen den sembtlichen stenden der chron Během sich also gnedigst erweisen, dass durch einquartirung und einlegerung vieles kriegsvolks dieselbe nicht offendiret und ursach erlangen mögen, die kgl. Würden in Ungern zu erfordern und dero hulf zu gebrauchen, welches etlichen friedhessigen und unruhigen leuten nicht zuwider sein wirď. Na konci děkuje kurfirst císaři za jeho ochotu v záležitostech saských v říši. Incipit:,Auf die aus bevehlich. Datum: ,Glucksburg den 25. Februarii anno etc. 1611.
Kopie konceptu v archivu státním v Drážďanech: Passauer Kriegsvolk I. Buch 9166, fol. 237-240.