Místopředsedkyně Hodinová-Spurná:
Dalším řečníkem je pan posl.
Mjartan.
Posl. Mjartan: Keď mám hovoriť k vládnemu
programovému vyhláseniu, a to k jeho časti
hospodársko-politickej, je treba zdôrazniť vopred
jeden významný moment, ktorý nie je snáď
z formálne programového stanoviska pre vládu
lichotivý, ale je tým dôležitejší
s hľadiska svojej časovosti a vhodnosti. Je to totiž
zdôraznenie, že v pracovnom programe vlády nedochádza
k ohláseniu žiadnych zmien, že sa neohlasujú
pre náš finančný, hospodársky
a podnikateľský život žiadne novoty. Pán
predseda vlády sa celkom správne vyslovil v tom
smere, že košický vládny program bude
ďalej rozvíjaný a dopĺňaný
úkolmi, ktoré vyplývajú z prevedených
alebo prevádzaných jeho postulátov. Priznanie
sa k tomuto je nielen vhodné, ale prináša aj
určité vyjasnenie, povedal by som i ukľudnenie
pre našu verejnosť, pre náš národohospodársky
život.
Pre vládu však i v poňatí takto stanoveného
programu nevznikajú o nič menšie úkoly,
než aké mala dosiaľ. Ba chcem tvrdiť, že
sú to úkoly ešte väčšie a
významnejšie ako dosiaľ. Ako už bolo spomenuté
predsedom Slovenskej národnej rady a demokratickej strany
dr Lettrichom v rozprave o vládnom vyhlásení
k dosiaľ vykonanej práci, vykonala vláda veľa
plánovacích zásahov a opatrení pre
novú organizáciu nášho národohospodárskeho
života. Vykonala však svoj úkol len po stránke
zákonodarných úprav košického
programu, ba ho i prekročila. Zákon však není
všetko. Sebelepší zákon v praxi môže
zle poslúžiť, ak nebude v praxi správne
prevádzaný. A o to ide. Ide teraz o praktické
prevádzanie poštátňovacích dekrétov,
priemyslu, bánk a poisťovní. Je veľká
úloha najsť správne cesty pre praktické
prevádzanie týchto zásahov. Bolo tiež
pánom predsedom vlády spomenuté, že
v tomto smere sa už vyskytujú kritické hlasy.
K tomu je treba podotknúť len toľko: Dekréty,
o ktorých má ešte Národný front
slovenský jednať, boly vypracované aj za súčinnosti
demokratickej strany. Keď sa pracovaly, mali sme určité
výhrady, pripomienky, upozornenia a pozmeňovacie
návrhy. Keď sme teda na tejto práci boli účastní,
chceme aj praktické prevádzanie prevádzať
a niesť za ne zodpovednosť. Mám však povinnosť
menom demokratickej strany zdôrazniť, že i za
praktické prevádzanie týchto významných
zákonodarných úprav pre naše národné
hospodárstvo ponesieme zodpovednosť len vtedy, keď
naše návrhy budú vypočuté, povšimnuté
a splnené k zdarnému vývoju hospodárskeho
podnikania. V tomto smeru žiadam, aby bola predovšetkým
zdôraznená tá skutočnosť, že
pri prevádzaní všetkých týchto
dekrétov v praxi musí v prvom rade byť vzatá
v úvahu odborná kvalifikovanosť a národohospodárska
účelnosť v personálnej a organizačnej
práci.
Preberme teda stručne jednotlivé složky nášho
hospodárskeho života. Predne ide o finančné
hospodárstvo. Jedna z najvážnejších
národohospodárskych úloh je úprava
menová. Úmyselne hovorím o nej v prvom rade
v rámci svojich pripomienok národohospodárskej
povahy. Prečo? Hlavne preto, že si musíme byť
vedomí, že sebalepšie prevedená menová
reforma by nič neznamenala, ak by nebola podopretá
štabilitou tvorby národohospodárskych hodnôt
vo výrobnom procese. (Potlesk.) Naša koruna,
to je diel práce, práce poctivej a produktívnej,
a čím bude viac takejto práce a jej výsledkov,
tým bude naša koruna lepšia pre vnútorný
i medzinárodný trh. Vychádzajúc z
tohoto, chcem pripomenúť, že menová úprava
nemá byť len spravodlivá po stránke
sociálnej, ale i účelná pre výrobný
hospodársky život. Keď by sme sebe spravodlivejšie
a sociálnejšie rozložili bremeno, ktoré
musí každý z nás niesť, ale nebolo
by toto účelné pre náš výrobný
proces, neprinieslo by to štabilitu nasej meny, akú
chceme dosiahnuť, a mohli by sme sa velmi skoro octnúť
v tej samej situácii, v akej sme dnes. Po tejto stránke
očakávalo sa, že vládne vyhlásenie
i napriek chúlostivosti problému predsa len aspoň
náznakove najzodpovednejšiemu fóru nášho
národa - Národnému shromaždeniu, predostre
celý proces úpravy menovej a že sa neobmedzí
len na konštatovanie chystaného súboru noriem,
týkajúcich sa majetkových dávok pre
obnovu našej meny pripravovaných. Pokladám
za veľmi dôležité všetko toto pripomenúť
už aj preto, že máme v tomto smere skúsenosť
z prvej úpravy meny po r. 1918, kedy sme sa dopustili chyby
tým, že sme celý problém menovej reformy
riešili princípom dávok z majetku a neopierali
sa o potreby národohospodárskeho života a jeho
výsledkov, ktoré nám mohly byť ďaleko
lepším a znesiteľnejším príspevkom
pre obnovu meny. Aj vtedy sme celý rad opatrení
rozhodili len na dávku z majetku a jej zachytenie, a tak
v niektorých prípadoch sme podviazali možnosti
hospodárskeho podnikania, v iných prípadoch
nám tvoriace sa hospodárske hodnoty nekontrolovateľne
unikly a neúčastnily sa reformného procesu.
Demokratická strana si je vedomá, že nová
reforma menová, ktorá má obnoviť zdravú
povesť československej meny doma i v cudzine a zaručiť
tým dobré meno Československej republike,
môže byť prevedená len za prispenia nás
všetkých sociálnymi obeťami. Nesmejú
však byť tieto obete takého druhu, aby podstatne
postihly nášho drobného výrobcu a podnikateľa
a aby sme tak nerobili nových žobrákov v rodine
našich národov. Už v prvej menovej reforme v
r. 1918 boly predpísané dávky drobnému
robotníctvu a živnostníctvu takého druhu,
že to proste táto vrstva občianstva nezniesla,
alebo znášala len veľmi ťažko. Ak potom
došlo k tomu zlopovestnému zadlženiu roľníctva
a drobných podnikateľov, tak počiatky tohto
neblahého stavu treba hľadať už tu. Táto
úprava až dodnes zanechala veľmi neblahé
spomienky u tejto vrstvy nášho občianstva.
Demokratická strana preto rozhodne upozorňuje, že
k takémuto riešeniu menovej reformy by nemohla dať
súhlas a preto upozorňuje už teraz slávne
Národné shromaždenie na sociálne psychologické
i hospodárske dôsledky takéhoto riešenia.
V celom súbore hospodárskych problémov nesmieme
zabúdať na veľký prínos do národného
majetku konfiškovaním majetkov Nemcov, Maďarov,
zrádcov a kolaborantov. Tento majetok doteraz nebol vyčíslený
a zdá sa ani štátnou správou zachytený.
Pýtame sa, prečo sa tak nestalo? Či toto
vláda nepokladala za veľkú úlohu? Preto
nevieme tiež ako s týmto majetkom kalkulovať.
Nechcem povedať, že by tento majetok stačil sám
na hradenie reforiem finančného plánu, aký
si on bude vyžadovať, ale už z povahy, ako k tomuto
majetku národ prišiel, by sa malo s ním aspoň
v obmedzenom rozsahu počítať. Naše národy
porazily odvekého svojho nepriateľa. Vypäly k
tomu všetky mravné i materiálne svoje sily.
Musia preto pri obrode týchto využiť i tohoto
víťazstva, a to i po stránke čisto materiálnej.
V tomto ohľade pomlčanie v tejto veci vo vládnom
vyhlásení nás veľmi zaráža.
Sme toho názoru, že osídlovanie a nová
pozemková reforma je nielen vecou prídelu pôdy,
ale i veľkým sociálnym úkolom v tom
smere, že nových prídelcov treba všetkými
prostriedkami podporovať, ale predsa len bolo by nespravodlivé
a nemorálné, dávať tieto hodnoty, teraz
už národného majetku takmer zadarmo, a to v
tej dobe, keď ideme pri menovej reforme tak citelne stíhať
sociálnymi bremenami všetkých tích,
ktorí tiež utrpeli vojnové a sociálne
škody. Konkrétne k tej prípadnej konštrukcii
dávok z majetku chcem pripomenúť len toľko,
aby toto sociálne bremeno bolo uložené predovšetkým
tým, ktorí z tejto vojny a z ľudskej biedy
v nej získali určité hmotné statky
(Potlesk.), aby najviac postihnuté boly vojnové
zisky, pretože to je morálne i sociálne nielen
spravodlivé, ale aj únosné, a pritom by šlo
predovšetkým, ba výlučne len o zisky
osôb fyzických, pretože o ziskoch osôb
právnických dotýkali by sme sa v materiálnej
úprave dosiaľ vydaných dekrétov. Ide
predsa o zisky ľudí, ktorí bohatli vtedy, keď
ostatní poctiví Česi a Slováci pochodovali
pod šibenicou.
K spriemyselneniu Slovenska vláda sa síce vyslovila
zásadne kladne, že chce podporovať spriemyselnenie
Slovenska, ale vyslovila to len všeobecne, bez konkrétnych
ciest a návrhov, čo pokladáme za nepostačujúce
práve dnes, keď sme pred veľkou úpravou
usporiadania priemyslu, ktorá vznikla porážkou
nemeckého fašizmu a tým aj vytvorenia nielen
politického, ale i hospodárskeho života Nemcov
i Maďarov z republiky.
Demokratická strana v tomto smere už v rozprave ku
košickému vládnemu vyhláseniu jasne
formulovala svoje stanovisko. Od tej doby nielen v rámci
strany, ale aj v orgánoch Slovenskej národnej rady,
predovšetkým vo Sbore povereníkov, sa táto
otázka znovu pretriasala v tom smere, že porážka
nemeckého fašizmu v republike bola spoločnou
vecou Čechov a Slovákov a že Slováci
veľmi podstatne prispeli k tejto porážke takým
podielom, ktorý im dáva právo nárokovať
si pri znárodnení a vylučovaní nemeckého
fašizmu z nášho hospodárskeho života
na podiel z tohoto priemyslu. Preto sa žiada, aby vláda
čím skôr previedla úplnú registráciu
všetkých nemeckých a zradcovských podnikov
a aby ihneď zasadla komisia odborníkov, ktorá
by potom rozdelila tento priemysel územne spravodlive i
vzhľadom na prirodzené možnosti rozvoja priemyslu
v celoštátnom plánovaní. (Potlesk.)
Roľnícka politika v našom novom štáte
je mimoriadne závažná vec. Iste bude mnoho
príležitostí poukázať na možnosti
a cieľe tejto politiky. Všeobecne však len toľko:
Už pri rozprave k prvému vládnemu vyhláseniu
v Národnom shromaždení bolo spomenuté,
že v roľníckej politike možno badať
dva zjavy, jeden protiroľnícky, druhý sabotérsky.
Škoda, že rečník nerozviedol toto svoje
odpozorovanie. Neviem, či tieto dva zjavy boly odpozorované
dosť správne, ale zásadne možno tento
postreh brať tak, že naše české a
slovenské roľníctvo má určitý,
nie dosť výrazný vzťah k našej novej
politickej práci. A v tomto smere bude treba veľmi
mnoho pozorovania a úsilia, aby sme zistili, ako naša
dedina dnes myslí, uvažuje, ako prijíma určité
opatrenia štátnej politiky a ako si ona tieto zásahy
vysvetluje.
V tejto súvislosti chcem upozorniť len na jednu neobozretnosť
vo vládnom vyhlásení, ktorá môže
byť veľmi zle chápaná naším
roľníctvom. Pán predseda vlády totiž
spomenul v súvislosti s roľnickými otázkami
neblahý zjav v našom verejnom živote - čierny
trh. Aka toto bude chápať naša dedina? Je čierny
obchod len v roľníckom živote? Má sa proti
nemu len na tejto línii bojovať? Podotýkam,
že za čierny obchod sú zvláštne
tresty. Za čierny obchod sa tresce každý, ktorý
kupuje mimo úradnú cenu. Ale, vážené
dámy a pánovia, pýtam sa vás, či
niekto bol trestaný vtedy, keď pod úradnú
cenu kupoval od roľníka za minulých čias,
keď bola nadprodukcia?
Podívajme sa na vec myslením českého
alebo slovenského roľníka: Keď budeme
robiť akékoľvek úpravy cien, alebo iné
opatrenie v prospech roľníctva, nemôžeme
ho za dnešného stavu poskytovania jeho životných
potrieb nijako presvedčiť o spravodlivej miere aj
pre roľníctvo. Náš roľník
na všetky naše vábenia alebo aj výtky
je veľmi presne ozbrojený tou nezvratnou početnou
úvahou o tých bagančoch. Konkrétne
vec prednáša takto: rok 1936 - jeden pár bagančí
35 kg pšenice. Píše sa rok 1945 - jeden pár
bagančí 5 metrákov pšenice i viac. Tento
pomer cien nie je taký len na čiernom trhu, ale
i pri srovnaní úradných cien.
Preto, keď chceme robiť správnu politiku roľnícku,
musíme vychádzať zo zásadného
kľúča celej sociálne-politickej problematiky,
z ľudí na pôde pracujúcich; totiž,
musíme sa za každú cenu usilovať o rovnoprávne
hodnotenie práce vo všetkých úsekoch
hospodárskeho podnikania. Táto vec sa žiada
upraviť spravodlivým vyrovnaním pomeru cien
produktov priemyselnej a poľnohospodárskej produkcie.
Pomer cien v týchto dvoch sektoroch výroby nebol
spravodlivý a treba ho za každú cenu vyrovnať.
V tom spočíva úspech celej našej novej
roľníckej politiky, a keby sme tohoto nedosiahli,
toto nevykonali, je každé naše usilovanie o zlepšenie
života roľníkov marné. (Potlesk.) Myslím,
ani robotník, ani živnostník, ani úradník
nesúhlasí s tým, aby roľník len
vtedy bol podporovaný, keď je chorý alebo pôda
chorá.
V úprave cien poľnohospodárskych výrobkov
zdôraznil pán predseda vlády potom ešte
jeden významný moment, že totiž táto
práca musí byť vedená tak, aby podnietila
čo najväčší rozsah výroby.
Musíme produkovať za každú cenu a musíme
urobiť všetky opatrenia, aby sme poľnohospodársku
produkciu čo najviac zväčšili. Musíme
urobiť tak preto, že od nej závisí naša
vyživovacia základňa národa a že
my dnes nenajdeme nikde určité statky a články
výroby, ktoré nútne potrebujeme a ktoré
si môžeme zadovážiť len vlastnou poľnohospodárskou
výrobou. V tomto smere je treba, aby to bolo správne
porozumené a hlavne vládou aj prevádzané.
Je nemožné hovoriť o možnosti a úsilí
čo najväčšej výrobnej tvorby poľnohospodárskej
a pritom v cenovej politike prevádzať experimenty,
ktoré nie sú ani sociálne, ani hospodársky
odôvodnené a ktoré môžu doniesť
len rozvrat miesto konsolidácie v roľníckej
výrobe. Musíme si uvedomiť, že roľnícky
stav je najcitlivejším stavom v našom občianstve
a že u neho každá novota sa ho veľmi citeľne
dotýka. Očakávame preto, že sa vláda
bude snažiť prispieť všetkými prostriedkami
- cenovou politikou, roľníckou osvetou, plánovaním
- všemožne podoprieť poľnohospodársku
výrobu, a to v celom jej rozsahu tak, aby ani kúsok
našej zeme nezostalo ľadom, ale bolo využité
v najväčšom vypätí výrobných
potrieb.
Roľníctvo má svoje sociálne problémy.
Tieto však nedajú sa žiadnym experimentom vyriešit.
Roľníctvo samo musí dostať možnosť
tieto svoje sociálne problémy nastoliť a verejne
ich tlmočiť. Spomeniem len veľké sociálne
úkoly v daňovej reforme, po ktorej roľníctvo
už dávno volá a ktoré môžu
skutočne v spravodlivom slova smysle priniesť pre
roľníctvo zlepšenie jeho sociálneho stavu.
V tomto ohľade chcem konkrétne poukázať
na spravodlivú reformu dane pozemkovej a ešte viac
dane dôchodkovej, ktorá by priniesla uľahčenie
a zlepšenie pomerov drobného a stredného roľníctva,
a to nielen v rámci veľkostných skupín
poľnohospodárskych podnikov, ale predovšetkým
tiež v rámci daňových povinností
iných úsekov hospodárskeho života. Musíme
sa s touto otázkou zaoberať a musíme najsť
uľahčajúce a sociálne spravodlivé
riešenie, pretože všetci veľmi dobre vieme,
čo pre naše roľníctvo otázka daní
a verejných bremien znamená.
Keď spomíname sociálnu problematiku nášho
roľníctva, nesmieme zabudnúť na cestu,
ktorá je najšťastlivejšia a najbezpečnejšia
aj pre roľníctvo samé; totiž cestu roľníckej
svojpomoci, podporovanej štátnou rukou a budovanej
na všetkých úsekoch roľníckeho
podnikania. Roľníctvo zvlášť dnes
čaká od vlády, keď urobilo tak ďalekosiahle
zásahy do nášho hospodárskeho života
poštátňovacími dekrétmi, aká
bude možnosť rozvíjať túto družstevnú
pomoc roľnícku na všetkých úsekoch
jeho výrobného procesu i sociálneho života
a práve tak v oblasti svojpomoci finančnej, výrobnej,
skladištnej a speňažovacej. Myslím, že
je nedostatkom vládneho vyhlásenia, že po tej
stránke jasne neubezpečilo naše roľníctvo,
že všetky možnosti roľníckej svojpomoci
bude za každých okolností podporovať.
Národohospodársky program vlády je jeden
z najprednejších úsilí vlády
o konsolidáciu pomerov a tým o vytvorenie blahobytu
u nás. Vláda vytvorila zákonné úpravy,
ktorými sa toto má uberať. Stojí teraz
pred praktickými úkoľmi, o ktorých som
sa zmienil; úsilie veľké a pre štát
tak významné. Naznačil som pripomienky aspoň
k niektorým otázkam národohospodárskym,
ako si demokratická strana predstavuje toto praktické
riešenie, a úfam, že budú správne
pochopené. Demokratická strana chce vládu
v jej veľkom úsilí všestranne podporovať,
pretože si uvedomuje, že je vládnou stranou tohto
štátu, a je si vedomá toho, že len zmobilizovaním
všetkých našich síl, vzájomnou
svornosťou a spoluprácou všetkých složiek
národa zdoláme veľký úkol národohospodárskej
obrody k rozkvetu, blahobytu i šťastiu našich národov
v našej drahej Československej republike.
Keď chceme splniť vládny program a jeho pripomienky,
buďme si vedomí toho, že sme nie príslušníkmi
politických strán a národov tento štát
tvoriacich, ale rodní bratia. (Potlesk.) Sľubovali
sme si všetci, že akonáhle skončí
utrpenie, stretneme sa a budeme objímať jeden druhého
s radosťou a slzami v očiach.
Po 14. a 15. marci 1939 sme si všetci verní uvedomili
veľkých výdobytkov Masaryka, Štefánika,
terajšieho pána prezidenta Beneša (Potlesk.)
a našich legionárov dnes už šedivých
alebo mrtvých, čo sme ztratili s našou demokratickou
republikou r. 1939.
Vážená snemovňa! S tohoto miesta ako
Slovák a roľník k vám bratom Čechom
tvrdím, že vaše tak hrozné utrpenie bolo
aj naším utrpením a Lidice a Ležáky
nás bolely tak ako aj vás. (Potlesk.)
Slovenské národné povstanie a hlasy ranených
a umierajúcich z našich hôr a brehov, kde boj
proti presile trval a vysoko vyzdvihol prápor našej
drahej Československej republiky, ste počuli aj
vy, a vedeli sme, že ste mu porozumeli a v duchu ste nám
žehnali v našom boji. Až zvolajú naše
siroty k vám o pomoc, my vieme, že vaše zvolajú
k nám. My im pomoc chceme dať, veď sú
to siroty našej spoločnej a nerozlučnej vlasti,
za ktorú ich otcovia položili životy, aby sme
my mohli žiť. (Potlesk.) Dnes, keď máme
utrpenie za sebou, vážme si slobody, za ktorú
tak mnoho krvi vytieklo. Splňujme vládny program
vo vedomí bratskej shody a porozumení. Naša
spoločná práca pre blaho národa a
republiky nech je zdarom a šťastím korunovaná.
(Potlesk.)