Senát Národního shromáždění R. Č. r. 1920.
I. volební období.
2. zasedání.
Tisk 195.
Interpelace
senátorů Em. Hrubého, dr. Ant. Kloudy, K. St. Sokola, opata M. Zavorala a spol.
na vládu republiky Československé
v záležitosti soustavných revolt německých proti státu směřujících.
Řádění Němců a odboj protistátní soustavně v území smíšeném vůbec a na českém severu a jihu denně stupňovaný, dostoupil tak povážlivých rozměrů, že zájem státní velí, aby vláda republiky Československé rázně, bezohledně a se vším urychlením přikročila k potrestání vinníků a k zamezení veřejné revolty a obnovení právního řádu a pořádku.
Zejména nezbytno jest - nemá li bezpečnost státu trpěti a autorita státní sesměšněna býti ještě více - potrestati původce organisovaných revolt proti českému školství, bezuzdných násilností proti českým dětem, rodičům a učitelům, dále organisovaných vzpour proti členům úředních komisí za účelem školního šetření do území smíšeného vysílaných, ale poslání svého nevykonavších pro ohrožení vlastních životů poštvanými davy německých vzbouřenců.
Uvádíme: Tachov, Německé Hořovice, Vysoká Libiň, Zdeslav, Žernoseky, Radovesnice u Duchcova, Žíhle atd., kdež znemožněno Němci úředním. komisím provésti šetření, členové jejich pokopáni, šat na nich roztrhán, ve většině případů za klidného přihlížení četnictva. Dále v Bukovci, okres Horšův Týn, Němci vyhnali české děti z učebny a insultovali faráře Jačku, v Chlumu prohlásil řídící učitel Hähne, že lavice raději spálí, než by je propůjčil české škole. V Hlubočanech u Terešova na Moravě české děti přepadeny a do krve zraněny. V Želči u Žatce čeští rodičové spolíčkováni, popliváni, učitel Wenig z Měcholup vyhnán, četnické asistenci rvány šaty.
V Deštnici Němci dělníka Brabce a Mrnku zbili, z místnosti školní vyhodili a později z práce vyloučili. Četnický strážmistr Müller k tomu nečinné přihlížel, okresní hejtman žatecký Stini nenařídil vyšetřování. V Německém Benešově Němci vytloukli okna českému děkanovi za to, že sloužil mši za českou školu.
V Hanšpachu Němci odepřeli poskytnouti místnosti pro českou školu a učitele.
V Rohle přepadávají Němci české děti, rodiče vyhazují z bytů, české dělníky vylučují z továrny liběchovské, spustošili českou školní budovu.
V Žatci prohlásil učitel Miklasch, že řídícího učitele Vltavského zabije.
Na četných místech došlo ke srážkám a zraněni čeští lidé.
V Železné Rudě rozbita okna ve školní budově. V Dolní Branné vyhnali učitele Františka Štilce ze školy, české děti spolíčkovali. Ve škole vztýčili velkoněmecký prapor a za zpěvu "Wacht am Rhein" konali průvody.
V Brusnici 9. a 10. září vytloukli okna české školy.
V Starkově po Královi, vůdci Čechů, házeli kamením.
Dále v Chřibské, v Deštnici, v Hůře Staré, ve Smrčné, Šlapánově, Blažejově, Buku, Kapronech, Radounce, Benešově Německém, Stropnici, Vyšním Brodě, Libni Vysoké, v Chrášťanech Dolních, Chvalšinách, Všerubech, Trutmani atd. atd, buď české děti zkrvaveny, Češi insultováni nebo znemožňováno násilím otevření české školy.
V některých obcích před boykotem Němců čeští rodičové, aby uhájili holé živobytí a nebyli vyhnáni z obce, vzali dítky z české školy.
Jsou-li tato fakta důkazem toho, že Němci porušují zákony, pak stejně křiklavými a velezrádnými byly vzpoury při odvodech a nastoupení německých branců se udavší.
V Českém Krumlově při odvodu provedena hotová revoluce jako ve Chvalšinách, Pohořelicích na Moravě, ve Vyšním Brodě, v Manětíně atd. atd.
Neméně povážlivými byly revolty, osnované proti oslavě našeho národního svátku, dne 28. října. Nejen poštvaní Němci, namnoze i úředníci a učitelé, jakož i mnozí starostové vzepřeli se této oslavě. V továrnách německých až na malé výjimky, se všude pracovalo.
Uvádíce tyto důkazy organisované revolty, šlapání zákonů, porušování právního řádu a pořádku, tážeme se:
1. Jest vláda ochotna bezohledně zakročiti oproti původcům těchto vzpour a vinníky exemplárně potrestati?
2. Jest vláda ochotna českému lidu v území smíšeném poskytnouti náležitou ochranu a znemožniti další znásilňování jeho?
3. Jest vláda ochotna i v území smíšeném zavésti právní řád, pořádek a obnoviti autoritu státní?
V Praze dne 9. listopadu 1920.
Em. Hrubý, dr. Ant. Klouda, K. St. Sokol, opat Zavoral,
Sehnal, Rozkošný, Č. J. Lisý, R. Pánek, dr. Fáček, Jos. Žďárský, dr. Jar. Brabec, Otm. Hrejsa, dr. Ot. Krouský, Hyrš, Šimon Roháček, Jos. V. Klečák, A. Konečný, dr. Krejčí, dr. Jar. Vlček, dr. Veselý, Eman. B. Trčka, Fr. Pánek, K. Sablík, Matůš Dula, Lukeš, Frant. Jan Krojher, Hybš, J. Thoř, dr. B. Franta, F. Štastný, Joža Smrtka, Alois Jirásek, dr. Mareš, J. Ružiak, dr. Karas, dr. Krupka, Hucl, M. Križko, dr. C. Horáček, Duchaj.