Senát Národního shromáždění R. Čs. r. 1930.
III. volební období.
2. zasedání.
Tisk 197.
Naléhavá interpelace
senátorů Mikulíčka, Nedvěda a soudr.
ministru vnitra a ministru spravedlnosti
o neslýchaném ztýrání 17letého Josefa Hály, 11 let chorého spavou chřipkou a epileptického, na policejním komisařství v Nuslích a drženého bez lékařského ošetření po 14 dnů na Pankráci ve věznici.
Denně opakují se případy surového týrání a mlácení dělníků policii a četníky. V poslední době dochází dokonce k bezpříkladnému ztýrání zejména mladistvých dělníků, žen a dokonce dětí. Denně jsou hlášeny nové a nové neslýchané případy surového řádění policie a četnictva na Slovensku a jinde. Policie řádí neslýchaným způsobem nejen proti bezbranným dělníkům, žádajícím chléb a práci, ale nejsurovějším způsobem bije nejútlejší děti, které upadnou do podezření z komunistické propagandu. Po krvavých událostech v Radotíně pokračuje policie nejsurovějším způsobem v týrání všech, kdož o událostech v Radotíně mluví anebo kdo zprávy a vydané letáky rozšiřují.... 22. dubna t. r. nuselská policie až do úplného bezvědomí obušky zmlátila slabomyslného hocha, kterého pak vsadila do kriminálu, aby byly zahlazeny stopy jetí surovosti. Na nuselském policejním komisařství byl spáchán zločin na nemocném chlapci, který předčil svolí surovostí i násilný režim maďarský a rumunský.
V úterý, dne 22. dubna t. r. v odpoledních hodinách vnikla policie do bytu Anastazie Hálové, v Nuslích, čp. 22 a oznámila, že hledá jejího syna Josefa Hálu. Když jej v bytě nenalezla, nařídila matce, aby syn Josef, jak přijde domů, dostavil se na policejní komisařství k výslechu. Ustrašená matka dotazovala se strážníků po příčině, která vede k předvedení jejího nemocného syna, a byla odbyta poukazem, že se to syn dozví na policii. Matka žádala policii, aby upustila od předvedení jejího syna Josefa, který od útlého mládí šesti let trpěl spavou chřipkou plných 11 let a u něhož není a nemůže býti řeči o tom, že by spáchal nějaký přečin, za který by musel býti policií stíhán. Žádala policii, aby upustila od předvedení, neboť policie hocha velmi dobře zná, protože jetí místnosti jsou naproti domu, v němž bydlí paní Hálová. Hoch, který si v té době hrál s dětmi na ulici (jiné práce není schopen), skutečně také mezi 5-6 hodinou byl matkou poslán na policejní komisařství, kde byl předveden a vyslýchán proto, že prý rozdával po Nuslích letáky o radotínských událostech. Hoch popíral, že by letáky rozdával, byl na to zaveden do tmavé komory, tam vysvlečen a šesti policisty za řízení vrchního komisaře nejsurovějším způsobem pendreky mlácen. Napřed mu byla hozena na hlavu deka, aby jeho nářek a pláč byl utlumen. Toto surové tlučení 6 policajtů i přes to, že bylo tlumeno pokrývkou, pronikalo v pláči a nářku ubohého hocha až na ulici. Policisté ale v surovém týrání a mlácení nebohého hocha. Neustali a mlátili ho až do úplného vysílení. Když pak ležel na zemi ztlučen k nepoznání (podělán), přišli jiní dva policisté a nařizovali mu, aby se oblékl, že bude předveden k výslechu. Pomohli nebohému hochovi se obléknouti a předvedli jej do kanceláře vrchního komisaře, kde pod pohrůžkou nového bití doznal, že letáky rozdával, že mu je ale dal nějaký neznámý člověk, který mu za rozdávání zaplatil 5,- Kč odměny. (Tuto výpověď si vymyslil jako výmluvu, což u vyšetřujícího soudce na Pankráci do protokolu uvedl.) Na to byl vyzván, aby doznal, že také ví o tajné schůzi komunistů na Vyšehradě, aby jmenoval osoby, které na této tajné schůzi byly. Když odpověděl, že na žádné schůzi nebyl a o žádné ani neví, byl znovu odveden do tmavé komory a tam v surovém mlácení čekajícími policisty bylo pokračováno. Z tmavé komory byl opět předveden a s výhrůžkou dalšího týrání přiveden k výpovědi, že na schůzi byl (ač to nebyla pravda). Vyšetřující soudu kladl mu pak otázky, zda na schůzi byl Procházka z Pankráce, Kopecký, Šubrt a Hejduk a když ubohý hoch odpověděl, že nebyli, byl po třetí na místě ztlučen. Teprve po tomto opětném surovém bití řekl, že tem jmenovaní byli. Řekl to proto, aby se ochránil před dalším bitím. To ale nestačilo surovým policistům a vyšetřující komisař obrátil se znovu na ubohého hocha a prohlásil: >Ted řekneš, kdo s tebou roznášel letáky a kdo ti je dal? Koho znáš z Krče? Koho znáš z jednoty? Znáš Haška?< Když mučedník prohlásil, že nezná nikoho a nic neví, byl opět odvlečen do tmavé komory a zmlácen.
Vyšetřující komisař po novém ztlučení mu prohlásil: >Ted řekneš, že ti letáky dal Hašek a k tomu se musíš přiznat. Když to neuděláš, budeš znovu bit<. I k této výpovědi a doznání byl hoch násilím donucen. Na to byl za krátkou dobu přiveden na strážnici Hašek, o kterém hoch prohlásil, že jej zná. Policie pak zavřela oba dva bez jídla do tmavých komor a ponechala je zavřené až do rána. Ráno opakoval se výslech a policisté předvádějící ubohého hocha, již po cestě k výslechu kroutili mu ruce a kopali na smrt zmučené dítě. Byl sepsán protokol, který pak pod pohrůžkou nového bití ztlučený chlapec podepsal, když byl napřed ale řekl, že to, co je v protokole uvedeno, není pravda, poněvadž to řekl jenom proto, aby se vyhnul dalšímu bití. Protokol že podpisuje z obavy, aby nebyl znovu bit. Na to byl odvezen z policejního komisařství nuselského i s Haškem na policejní oddělení č. IV., pověstnou čtyrku, kde byl znovu předveden k výslechu a tam prohlásil, že to, co je protokolováno, nezakládá se na pravdě, že to uvedl z donucení a za hrozného bití. Na to byl druhý den převezen ze čtyřky na Pankrác, kde vsazen byl do cely č. 45. Den na to byl na Pankráci předveden k vyšetřujícímu soudci do kanceláře č. 15 a tam vypověděl, jak se celá událost sběhla, že není pravda, co na něm bylo bitím na nuselském policejním ředitelství vy nuceno, že neví nic o žádné tajné schůzi na Vyšehradě, že neví také nic o letácích. Vyšetřující soudce pak jej ponechal ve vazbě, aniž by nařídil jeho lékařské ohledání a přesto, že poslanec Hruška zakročoval telefonicky a žádal propuštění, byl tento nebohý hoch držen o hladu na pankrácké trestnici až do 6. května a to z toho důvodu, aby se na nám zacelily rány, které mu byly způsobeny na policejním komisařství v Nuslích.....
Ptáme se, pana ministra vnitra:
Je mu znám tento případ?.....
Je ochoten dát vyšetřiti okamžitě případ Josefa Hály a exemplárně potrestat všechny vinníky a vyhnat ze státních služeb nejen policisty, kteří zúčastnili se tohoto nelidského týrání nemocného dítěte, ale i nadřízené policejní zřízence, vrchního komisaře nuselského a všechny, kdož nařídili a nařizují surové a bestiální mlácení bezbranných dělníku a jejich dětí?
Je ochoten naříditi okamžité poskytnutí náležitého odškodnění pro ubohé, ztýrané nemocné dítě?
Ptáme se pana ministra spravedlnosti:
Je pan ministr spravedlnosti ochoten naříditi generální prokuratuře, aby ihned podala trestní oznámení dle příslušných paragrafů trestního zákona na správce policejního komisařství v Nuslích a všechny policisty, kteří se týrání Josefa Hály zúčastnili?
V Praze, dne 8. května 1930.
Mikulíček, Nedvěd,
Douda, Langer, Stejskalová, Kindl, Pilz, Schwamberger, Dobrovolný, Stránský, Lokota, Mezte, Kello.