Senát Národního shromáždění R. Čs. r. 1931.
III. volební období.
4. zasedání.
Tisk 402.
Usnesení poslanecké sněmovny
o vládním návrhu (tisk 751) zákona
o použití úředníků vyšší pomocné soudní služby u soudů a poručenských (sirotčích) úřadů (tisk 821).
Poslanecká sněmovna Národního shromáždění republiky Československé schválila ve 107. schůzi dne 20. února 1931 tuto osnovu zákona:
Zákon
ze dne...................................................................................193
o použití úředníků vyšší pomocné soudní služby u soudů a poručenských
(sirotčích) úřadů.
Národní shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
§ 1.
(1) Úředníkům vyšší pomocné soudní služby může býti vládním nařízením v celém státním území nebo v některých jeho obvodech u okresních soudů a u poručenských (sirotčích) úřadů první stolice zcela nebo z části svěřeno vyřizování těchto věcí:
1. vydávání platebních rozkazů v řízení upomínacím;
2. potvrzování právní moci a vykonatelnosti rozhodnutí;
3. vyřizování věcí pozůstalostních;
4. vyřizování věcí poručenských (opatrovnických);
5. vyřizování exekucí na věci movité a na pohledávky k dobytí peněžitých pohledávek; 6. vymáhání peněžitých trestů jakéhokoliv druhu a nákladů trestního řízení;
7. vyřizování věcí knih pozemkových.
(2) Úředníkům vyšší pomocné soudní služby může býti u soudů a u poručenských (sirotčích) úřadů vůbec přikázáno vyřizování věcí správních a, je-li toho třeba, i vykonávání prací soudní kanceláře (kanceláře poručenského úřadu).
§ 2.
(1) Soudci (přednostovi poručenského úřadu) jest vyhrazeno:
a) ve věcech poručenských a opatrovnických: prohlášení nezletilce zletilým, schválení propuštění z moci otcovské, svolení k sňatku nezletilce; zbavení moci otcovské; zbavení svéprávnosti, jeho přeměna a zrušení; propachtování a zcizení nemovitostí poručencových (opatrovancových); odevzdání nezletilce do polepšovny; schválení smlouvy o osvojení; schválení právních jednání s poručenci (opatrovanci) a vydání jejich jmění;
b) ve věcech exekučních: nařízení a výkon vyjevovací přísahy a uvalení vazby na dlužníka; rozhodování o návrzích na odklad exekuce učiněných ve sporu vzniklém za řízení exekučního;
c) v řízení trestním: rozhodování o odkladu peněžitého trestu a o jeho placení ve lhůtách;
d) ukládati jakékoliv tresty (pokuty).
(2) Soudce okresního soudu (přednosta poručenského úřadu první stolice) může si vyhraditi vyřizování určitých věcí vůbec nebo případ od případu. Vždy přísluší mu rozhodovati o sporných otázkách právních.
§ 3.
(1) Rozhodnutí vydanému ve věci vyřízené úředníkem vyšší pomocné soudní služby podle § 1, odst. 1, lze odporovati stejným opravným prostředkem jako rozhodnutí soudce (přednosty poručenského úřadu první stolice). Opravný prostředek budiž však předložen nejprve soudci okresního soudu (přednostovi poručenského úřadu první stolice), který o něm sám rozhodne, má-li za to, že jest mu vyhověti, jinak předloží opravný prostředek druhé stolici, aby o něm rozhodla.
(2) Rozhodne-li soudce okresního soudu (přednosta poručenského úřadu první stolice) o opravném prostředku podle odst. 1, považuje se i jeho rozhodnutí za rozhodnutí první stolice. Odporovati mu lze podle obecných ustanovení.
(3) Ustanovení o odporu proti platebnímu rozkazu v řízení upomínacím jsou nedotčena. § 4.
O vyloučení a o odmítnutí úředníků vyšší pomocné soudní služby platí obdobně ustanovení o vyloučení a o odmítnutí soudců.
§ 5.
Pokud úředníci vyšší pomocné soudní služby samostatně vyřizují věci uvedené v § 1, odst. 1, platí o nich ustanovení zákona ze dne 12. července 1872, č. 112 ř. z., o žalobním právu stran pro porušení práva při výkonu úřadu soudcovskými úředníky.
§ 6.
Tento zákon nabude účinnosti dnem vyhlášení. Zároveň pozbudou účinnosti předpisy čl. VIII až X zákona ze dne 8. června 1923, č. 123 Sb. z. a n., kterým se mění některá ustanovení zákonů o soudní příslušnosti, o soudním řízení v občanských věcech, o exekučním řízení, o pozůstalostním řízení a o poručenských věcech. § 7.
Tento zákon provede ministr spravedlnosti v dohodě se zúčastněnými ministry.
J. Malypetr v. r.,
předseda.
Dr Říha v. r.,
sněm. tajemník.
Jan Rýpar v. r.,
zapisovatel.