Senát Národního shromáždění R. Čs. r. 1935.
III. volební období.
12. zasedání.
Tisk 1499.
Návrh
senátorov A. Šelmeca, K. Stodolu a spol.,
aby sa kapitula 9. zákonného článku XII z r. 1894 bývalého uhorského zákona o poľnej policii novelizovala.
1. Poľnohospodárske pozemky, ktoré ležia v obvode väčších miest a priemyselných stredísk, poškodzujů sa v každom ohľade. Trpia polným pychom a krádežmi viac, než pozemky a úroda na nich v chotári vonkovských obcí. Obyvateľstvo väčsich miest a priemyslových stredísk robí nesmierne škody svojími vychádzkami a predcházkami do prírody a hlavne sú celé vrstvy obyvateľstva predmestí a huštákov týchto veľkých obcí, ktoré nielen z núdze, ale často i z pustého vandalismu robia na týchto pozemkoch a ích úrode pych i krádeže, v dôsledku čoho sú tieto pozemky poškozované zpôsobom, ktorý presahuje normálne škody, ktoré vznikajú majiteľom poľnohospodárskych pozemkov vonkovských obcí.
2. Úroda na pozemkoch, ktoré ležia v katastralnom chotári väčšich miest a priemyslových stredísk, nědá sa chrániť poľnohajnickou službou za takých podmienok a takým spôsobom, ako sa jej ochrana prevádza na pozemkoch vonkovských obcí podľa XII. článku bývalého uhorského zákona, ktorý aj dodnes má platnosť na Slovensku. § 74 kapituly 9. XII článku býv. uhorského zákona o poľnej polícii hovorí, že obce majú povinnosť pre ochrannú službu svojho chotáru držať hajnikov v takom počte, ako to pomery požadujú a majú sa starať o ích služobné požitky. Odst. §u 5 tohoto článku tvrdí, že slúžobný plat poľných hajnikov je bremenom majíteľov poľnohospodárskych pozemkov.
3. Pretože škody tieto pôsobí obyvateľstvo väčšiech miest a priemyslových stredísk, ktoré nemajú karakter zemedeľský, a pretože tieto škody sú vždy nepomerne veľké, a už aj ich čiastočne zabránenie vyžaduje predimenzované výľohy na polnohajnickú službu, a rentabilita zemedelskej pôdy v takomto chotári nijak nesnesie vysoké výlohy, bolo by spravodlivé, aby náklad na poľnohajnickú službu v takýchto mestách nesnášali gazdovia, majiteľia pozemkov, ale obec, z vlastných prostriedkov a to tým viac, keďže väčšie mestá a priemyselné centra všetky príjmy: daňové, prirážkové, z pozemkov, z poľovačiek, z rybolovu, z piesku, zo štrku, z kameňolomu, z ľadu atd., bez akejkoľvek rekompenzácie zemedeľstva, zaúčtujú v prospech obecnej pokladnice, pre ciele nie rolníckej povahy. Vydávajú tieto peňaze výlučne v prospech mestských, osadových, nezemedeľských záujmov.
Z dôvodov, ktoré sme tu uviedli navrhujeme,
aby prvý odstavec §u 75 kapituly 9. zákonného článku XII. bývalého uhorského zákona o poľnej polícii bol doplnený takto:
"ale väčšie miesta a priemyslové strediska, v ktorých majiteľia hospodárských pozemkov tvoria menšinu obyvateľsta oproti podnikaniu v smere priemyselnom a kupeckom, majú konať povinnosť poľnohajnickej služby z vlastných prostriedkov t. j. z riadných príjmov rozpočtových a obecných prirážok a nesmú tieto mesta a priemyselná centrá výdavkami za poľnohajnickú službu obťažiť majiteľov poľnohospodárskej pôdy a pozemkov.
V Prahe, dňa 2. apríla 1955.
Šelmec, Stodola,
dr Šrobár, Donát, Foit, dr Havelka, Měchura, Danko, Dresler, Rejmon, Chlebounová, Stržil, dr Krno, Sechtr, dr Rozkošný, Sehnal, Hrubý, dr ing. Botto, dr Bačinský, Kroiher, F. Novák, Olejník.