Slávna snemovňa! Užsom poukázal, že
vládny návrh zákona odvoláva sa, že
i slovenské krajinské zastupiteľstvo žiadalo
zriadiť odbory na slovenskej technike, ktoré teraz
projektuje i vládna osnova. Žiaľbohu, hovorím,
žiaľbohu, návrh krajinského zastupiteľstva
nebol domyslený, nebol prispôsobený naliehavým
špeciálnym hospodárskym a priemyselným
potrebám Slovenska. Krajinské zastupiteľstvo
slovenské, s tohoto miesta to konštatujem, nebolo
si jednoducho vedomé veľkých úloh, ktoré
na slovenskú techniku čakajú.
Je však veľmi príznačné, že
kým ministerstvo chytilo sa tak ochotne minimálneho
návrhu krajinského zastupiteľstva slovenského,
nevšimlo si a nerešpektovalo vôbec návrh
Akčného výboru pre vybudovanie slovenskej
techniky, v ktorom výbore zastúpené sú
i odborné kruhy a ktorý výbor vlastne mal
byť poradným sborom, poradným orgánom
ministerstva vo veci slovenskej techniky. Akčný
výbor navrhoval zriadiť na slovenskej technike tieto
odbory: 1. chemicko-technologický na zpracovanie dreva,
2. lesnícky, 3. hospodársky, 4. staviteľský,
a to smeru konštruktínveho a dopravného a smeru
vodohospodárskeho a kultúrneho, 5. zememeričský.
Hoci vládny návrh hovorí, že úlohou
nádejnej slovenskej techniky bude vybudovať a rozhojniť
slovenský priemysel a obchod, využiť slovenské
lesné a nerastné bohatstvo, jednako študijné
odbory, ktoré sa na technike v prvej etape zriaďujú,
nie sú povolané, aby slovenský priemysel
a obchod rozhojnily, a využiť prírodné
bohatstvo Slovenska napomohly.
Netvrdím, že by Slovensko nepotrebovalo stavebných
inženierov smeru konštruktívneho a dopravného,
ako i smeru vodohospodárskeho a kultúrneho. Sama
štátna stavebná správa na Slovensku
potrebuje inženierov tohoto druhu asi 500 na priechodný
čas. Stála ročná potreba na Slovensku
je asi 20 stavebných inženierov. Dnešný
počet poslucháčov na 4 vysokých školách
technických nie je vstave kryť potrebu stavebných
inženierov ani v Čechách a na Morave, takže
nedostatok týchto inženierov bude sa ukazovať
v celom štáte ešte dlho. Týmto nedostatkom
však bude trpeť hlavne Slovensko. Práve preto
sú dôležité i odbory, ktoré sa
na košickej technike v prvej etape zriaďujú,
najmä odbor inženierskeho staviteľstva. Avšak
pri tom všetkom neslobodno zabúdať, že slovenská
technika je na výnimočnú úlohu povolaná,
najmä čo sa týka vedeckého výskumu
prírodného bohatstva Slovenska: lesného a
nerastného.
Slávna snemovňa! Masarykova akadémia práce
v Prahe vydala brošúrku inž. dr Špačka
pod názvom: Vysoká škola technická na
Slovensku. Dr Špaček, iste že odborník
na slovo vzatý, hodnotí v brošúre význam
budúcej slovenskej techniky a upozorňuje, aká
by mala byťtáto vysoká škola. Dr Špaček
je tej mienky, že slovenská technika by sa mala predovšetkým
doplniť výskumnými ústavmi každého
druhu, aby sústrednila všetky odbory výskumníctva,
skúšobníctva a badateľstva na Slovensku.
Nová technika musí byť najmodernejšie
vystrojená po každej stránke, ináčej
by bola celkom zbytočná, ak nie škodlivá
- hovorí dr Špaček - ktorý nie je Slovákom.
Technika na Slovensku musí byť vzorom modernej vysokej
školy technickej, aby dostala svetové meno a vychovávala
vynikajúcich odborníkov. (Výkřiky.)
Slovenčina je veľmi príbuzná - hovorí
dr Špaček - všetkým slovanským
jazykom, mohli by teda na slovenskej technike študovať
príslušníci všetkých slovanských
národov, čo by nám bolo na osoh politicky
i hospodársky. Dr Špaček potom navrhuje, že
z výskumných ústavov mal by sa založiť
najmä výskum dreva podľa vzoru amerického
výskumného ústavu v Madisone, a to hlavne
pre výskum technologický, aby naše lesy neboly
pasívnou položkou v štátnom rozpočte
a umožnily riadny, slušný zárobok slovenskému
ľudu. (Tak je!)
Časopis "Brázda" - ako ráčite
vedeť, "Brázda" nie je ľuďáckym
časopisom ani slovenským časopisom, ale orgán
om agrárnej inteligencie - napísal 10. decembra
vlani o slovenskej technike toto - ráčte láskave
počuť (čte): "Najsprávnejšia
cesta, ako vybudovať na Slovensku opravdu slovenskú
techniku, je vychádzať z badateľských
a výskumných úloh slovenských, ktoré
pre každú vysokú školu sú práve
tak dôležité, ako jej výchovné
poslanie. Chemia a technologia dreva, ch emické inženierstvo
a hutníctvo, geologický výskum, predovšetkým
pokiaľ sa týka nafty, vodnej cesty, náhradnej
hospodárskej plodiny, elektrizácie - sú obory,
ktoré by maly mať riešené na výskumných
študijných ústavoch", samozrejme na Slovensku.
"Nikde preca napísané nie je" - hovorí
"Brázda" - "že slovenská technika
musí mať práve také rozdelenie odborov
ako naše ostatné techniky a že vôbec musí
byť vo všetkom ich kopiou podľa "osvedčeného
vzoru". A teraz ráčte počuť - "Brázda"
hovorí: "Slováci by sa veľmi zaslúžili
o štát, o jeho technické školstvo, keby
nechceli len to, čo je v Prahe, čo ministerstvo
školstva pozná, ale keby si vynútili, čo
skutočne potrebujú a čo im môže
poslúžiť." (Výkřiky.)
Slávna snemovňa! Takúto mienku o slovenskej
technike majú českí odborníci! Škoda,
že si ministerstvo školstva týchto dobrých
rád nepovšimlo a nespravovalo sa nimi pri rozvrhu
študijných odborov košickej techniky. Na Slovensku
ide sa organizovať vysoká technická škola
podľa starého receptu, a nie taká, aká
by bola potrebná, akú si Slovensko dávno
žiadalo mať, aby malo z nej osoh ono a štát,
ale technika lacná, ba čo najlacnejšia.
V dôvodovej zpráve čítame, že
náklad na vysokú školu v Košiciach nemožno
posiaľ podrobne odhadnúť, len približne
určiť, že v r. 1938 bude na tento cieľ treba
1 mil. Kč riadneho úveru a asi 3 mil. úveru
mimoriadneho na čiastočné vystrojenie personálne
a vecné.
Je to suma minimálna, avšak jednako zdá sa
nám byť príliš vysokou, najmä keď
uvážime, že pri technike v Košiciach predbežne
nepočíta sa s novostavbami, lebo sa predpokladá,
že dočasne bude možno použiť budov
prenajatých. Košická technika, ako ju navrhuje
vládny návrh, potrebovať bude nanajvýš
dve prednáškové si ene s 8-10 lavicami, 2-3
miestnosti na rysovanie, nejakého toho školnika, vrátnika
a - dosť! Ale na toto nie sú potrebné 3 miliony.
Lenže i v tom prípade, keby boly treba, čo
sú 3 miliony proti nákladu iných techník?
Na bežný rok 1937 pre univerzity v Čechách
je preliminované 50,988.000 Kč, na Morave 19,701.900
Kč, na Slovensku 11,410.300 Kč. Na vysoké
školy technické v Čechách 31 mil. 765.900
Kč, na Morave 18,205.100, na prípravné práce
pre techniku na Slovensku 200.000, slovom dve sto tisic Kč.
(Hlasy: Ako na obyčajnú dvojtriednu školu!)
Správne, ako na obyčajnú dvojtriednu elementárnu
školu.
Nepomer medzi týmito číslicami je ohromný.
A preca, keď sa dnes zriadiť má slovenská
technika. úzkostlive sa dbá, aby mala čím
menej študijných odborov, aby tak i náklad
na ňu bol čím nižší, ba
celkom nepatrný. Len tak mimochodom spomeniem na príklad,
že na českej technike v Prahe len 2 odbory stály
150 mil. Ale to je technika! Ja nehovorím to preto, že
závidíme technike pražskej, nie, nech sa každá
vysoká škola vybuduje a dobuduje, ale žiadame
tiež, čo nám patrí. (Tak je!)
Slávna snemovňa! Nás dotýka sa nesmierne
trápne, že pri celoštátneho významu
veci, ako je slovenská technika, vláda vie byť
taká úzkoprsá a malicherná. Keby šlo
o nejaké skrachované družstvo tej či
onej strany, tam by sa milionami nešetrilo, ako sa zaiste
nebude šetriť milionami ani pri sanovaní poisťovne
Fénix!
O tom niet pochybnosti, že do slovenskej techniky investovaný
peniaz by sa výborne rentoval; zdá sa však,
že štátnej správe podniky, ktoré
sa rentujú, nie sú žiaduce, ani vítané.
Štátna správa nepočíta s tým.
že na lacnú techniku bude doplácať, a
tak prijde štátu táto technika draho. Slovensko
ani po vybudovaní 3. etapy nakošickej technike nebude
mať takú techniku, ako má na pr. Brno. Ani
po vybudovaní - hovorím - 3. etapy!
Už v kultúrnom výbore som naznačil,
že aby slovenská technika mohla prosperovať,
mohla sa zdárne vyvíjať, je potrebné
postarať sa o prípravné študiá,
aby mala dostatočný počet poslucháčov.
Bude potrebné zvýšiť najmä počet
reálok, ako i počet priemyselných, menovite
vyšších priemyselných škôl.
Dnes na celom Slovensku máme len 2 reálky, kdežto
pri prevrate bolo ich 5. Reálka v Levoči hneď
po prevrate premenená bola na nemecké reformné
reálne gymnázium, reálka v Kremnici tiež
na reformné reálne gymnázium a reálka
v Žiline premeňuje sa postupne na reálne gymnázium.
Bolo by však predovšetkým potrebné zreformovať
aj samotné reálky, čiže rozšíriť
ich na Btriedne a zaviesť na nich fakultatívnu latinčinu,
ako to bolo u nás pred prevratom. Abiturient týchto
bývalých reálok mohol maturovať i z
latinčiny a tak mohol študovať ďalej všetky
odbory vysokých škôl, vyjmúc theologiu
a klasickú filologiu. Tento systém mal by sa znova
zaviesť na reálkach.
Čo sa týka škôl priemeslných,
i na tom sme veľmi biedne, ba povedal by som, veľmi
mizerne. V zemiach českých je 228 priemyselných
škôl, kdežto na Slovensku len 19, čiže
1/13; medzi nimi je 5 vyšších priemyselných
škôl. Hospodárskych škôl v Čechách
je 90, medzi nimi 8 vyšších. Na Morave a vo Sliezsku
99, medzi nimi 5 vyšších. Na Slovensku a Podkarpatskej
Rusi máme 37 hospodárskych škôl, medzi
nimi iba jednu vyššiu v Košiciach a jednu vyššiu
lesnícku v Banskej Štiavnici. Túto chudobu
Slovenska na priemyselné a hospodárske školy
pocíti hlavne i slovenská technika. Je nesporné,
že nepomer priemyselných a hospodárskych škôl
na Slovensku treba upraviť, a to takým spôsobom,
že zriaďovať sa budú ďalšie školy
tohoto druhu, aby i táto okatá disparita mizla a
zmizla.
Slávna snemovňa, čo sa týka samej
osnovy zákona, kultúrny výbor prijal môj
návrh, aby technika v Košiciach niesla meno dra Milana
R. Štefánika, spoluzakladateľa republiky
Československej a učenca, zaslúživšieho
sa o technické vedy. Ale neprijal kultúrny výbor
môj návrh, aby v zákone bolo výslovne
povedané, že ide o slovenskú vysokú
školu a že sa v Košiciach sriaďuje slovenská
vysoká škola technická. Keď môže
byť České vysoké učenie v Prahe,
Česká vysoká škola v Brne teraz vysoká
škola technická dra Edvarda Beneša - Nemecká
vysoká škola v Prahe a Brne, prečo by nemohla
byť na Slovensku Slovenská vysoká škola
technická v Košiciach? Je to požiadavka spravodlivá
a oprávnená, jednako však prijatá nebola.
Konštatujem holý fakt: Na Slovensku nie je dovolené
zriadiť slovenskú techniku. (Tak je!)
Kultúrny výbor neprijal ani môj další
návrh, aby vyučovacím a úradným
jazykom košickej techniky bola reč slovenská.
Máme t. zv. jazykový zákon zo dňa
29. februára r. 1920, č. 122, podľa ktorého
(§ 4) na Slovensku má sa úradovať zpravidla
po slovensky. Avšak i vládne nariadenie č.
475 zo dňa 5. augusta 1919 o zmene vyučovacieho
jazyka na vysokej škole baníckej v Příbrami
štatút tejto školy doplnilo takto: "Na vysoké
škole báňské v Příbrami
je vyučovacím a úředním jazykem
řeč česká." To je pre nás
precedens. Toto vládne nariadenie celkom jasne naznačuje,
že na košickej technike vyučovacím a úradným
jazykom môže byť len jazyk slovenský.
Čo sa týka §u 3 vládneho návrhu,
kultúrny výbor prijal i tento paragraf bezo zmeny,
ačkoľvek v mene Akčného výboru
pre vybudovanie slovenskej techniky podal som pozmeňovací
návrh - tedy nebol to návrh môj vlastný,
ale návrh Akčného výboru, o ktorom
som už hovoril. Návrh tento znel, aby na košickej
technike mohly byť zriadené i ďalšie odbory,
menovite chemicko-technologický na spracovanie dreva, najpotrebnejší
dnes na Slovensku, potom odbor lesnícky a hospodársky,
akonáhle vláda uzná, že sú podmienky
pre tieto odbory pripravené. Tedy my sme žiadali zriadiť
nové odbory nie hneď, ale žiadali sme ich zriadiť
vtedy. keď budú predpoklady splnené, totižto
keď okolnosti dovolia a povolia odbory tieto zriadiť.
Tým, že kultúrny výbor nerozšíril
rámec košickej techniky, čiže tým,
že zamietol môj návrh čo sa týká
odborov, podal znova dôkaz o tom, aké slabé
pochopenie má pre špeciálne potreby Slovenska
(Tak je!), ba že nemá nijaké pochopenie
vôbec, nakoľko košická technika, ako ju
navrhuje osnova, už dnes nosí v sebe zárodky
zahynutia, a ak sa i zriadi a počne žiť, nebude
to žitie, to bude len živorenie neschopné rozvoja,
zdravého rozletu a vývoja, aký by sme od
techniky očakávali.
To, čo osnova navrhuje, je len fragment, torzo, ba len
akési embryo vysokej školy technickej, ktoré
nie je takmer hodné, aby nosilo meno generála Štefánika.
Slávna snemovňa! Výraz embryo, to nie je
mojím výrazom. Košickú techniku pomenoval
takto jedon vládny, koaličný člen
kultúrneho výboru. (Hlasy: Kto je to?) Bol
to p. kanovník Stašek.
Kde je tedy tá samobytnosť, kde je ten svojráz
tejto vysokej školy, na ktorý sme pocínali
byť hrdí, a ktorého svojrázu sa dovolávajú
aj českí odborníci technickí? Koalícia
nemá sa čím chlúbiť. To, čo
dáva vo forme košickej techniky, je jej absolútny
neúspech kultúrny a politický, ako to v kultúrnom
výbore správne zdôraznil i kol. prof. dr Domin.
Včera tu v pléne boli sme svedkami interesantného
zjavu: kým pán kol. dr Domin zatracoval §
3 vládneho návrhu, koaliční po. slanci
Slováci si tento paragraf pochvaľovali a navrhovali
ho prijať. (Výkřiky: Hanba im! Zastupujú
Slovensko a na Slovensku inak kričia!)
Slávna snemovňa! Dovoľte však, aby som
poukázal, ako neseriózne a nevážne píše
sa o slovenskej technike a menovite, ako nevážne sa
píše o rokovaní, čo sa týka tejto
vysokej školy. Dnešné "České
slovo" na príklad píše a hovorí,
že ľudová strana klade bez ladu a skladu maximálne
požiadavky neuskutočiteľné, ba škodlivé,
ktoré nemôžu byť splnené, že
v ľudovej strane, čo sa týka techniky a názoru
na techniku, tak hlboký je myšlienkový rozvrat
a tak hlboká je nenávisť, že bolo by dobre,
keby sa po celom Slovensku previedlo referendum obyvateľstva,
hlasovanie obyvateľstva, či schvaľuje nihilistickú
činnosť ľudovej strany, alebo konštruktívnu
činnosť ministra školstva dr Frankeho.
(Výkřiky.)
Slávna snemovňa, takto písať je nemožné.
Ja som o slovenskej technike hovoril mnoho v kultúrnom
výbore, ale nikdy som nenapadal tak ostre žiadnu stranu,
ja som sa vedel opanovať. (Hlasy: A to je orgán
pána ministra školstva! To je hanba!) Je nemožné
písať, že je naša činnosť nihilistická,
veď som vlastne prichádzal s návrhom Akčného
výboru pre vybudovanie slovenskej techniky, veď je
to žiadosťou celého Slovenska, je to žiadosťou
slovenských odborných kruhov inženierskych.
A to je nihilistická činnosť? Ja veľmi
ľutujem, že možné bolo vôbec takto
písať. (Hlasy: Škoda, že tu nie je pán
minister!) Ja nechcem sa tu dovolávať svojho rozhovoru,
ktorý som mal s pánom ministrom školstva, keď
som ho osobne vyhľadal, keď som ho prosil a žiadal,
aby prijal môj návrh, nechcem hovoriť o tomto
našom súkromnom rozhovore, len poukazujem znova, že
orgán pána ministra školstva nemal by takto
písať. Pánovia, takto sa československá
vzájomnosť nepestuje!
Slovenská technika sa ešte ani nezačala organizovať,
už sa ochromuje, už sa zmenšuje jej základ
na nemožné minimum. Nie je výlúčené
ani to, že medzi takýmito okoľnosťami technika
v Košiciach nebude mať ani dostatočný
počet poslucháčstva a zakrnie prv, ako by
sme mali z nej osoh. Ostatne celý § 3 je hodne nejasný,
neurčitý, nie je menovite jasná štruktúra,
vnútorné složenie oddelení či
odborov, lebo kým vládny návrh hovorí
o oddeleniach, dôvodová zpráva spomína
odborov. Náš dojem je ten, že vládny návrh
sám nevie, čo to za vysokú školu v Košiciach
má byť.
Slávna snemovňa, takto nahodile sa vysoké
školy neorganizujú, a nikdy by sa nemala tak povrchne
organizovať vysoká škola technická na
Slovensku. Nám išlo hlavne o to, aby sa nové
odbory na technike sriadiť mohly čím skôr,
a to bez osobitného zákona, lebo každý
nový zákon bude znamenať i nový boj
za techniku. Avšak náš návrh nebol prijatý,
ako som už spomenul, čím slovenská technika
zablokovala sa na hodne dlhý čas, čo nesmierne
my Slováci ľutujeme.
A teraz, slávna snemovňa, keď vec slovenskej
techniky už natoľko pokročila, že o osnove
zákona usnáša sa zákonodarný
sbor, nech mi je dovolené rozpomenúť sa s tohoto
miesta na tých, ktorí z lásky k tejto vysokej
škole svoje najlepšie sily venovali jej službám
a obetavou prácou vynasnažili sa, aby technika čím
skôr stala sa skutkom.
Je to predovšetkým zvečnelý Ing. Michal
Ursíny, bývalý profesor na brnenskej českej
technike, ktorý ako iniciátor zaslúžil
sa o košickú techniku. Žiaľbohu, prof. Ursíny
sa nedožil, po čom tak túžil. Po odumretí
Ursínyho starostlivosť o slovenskú techniku
prešla na plecia dr Juraja Hronca, profesora na českej
technike v Brne. Prof. Hronec i ako predseda Akčného
výboru pre vybudovanie slovenskej techniky vykonal veľmi
mnoho. Založil i podporný fond pre slovenských
vysokoškolských poslucháčov v Brne.
Zásluhy profesora Hronca sú neoceniteľné.
Slovensko svojmu rodákovi ostane vďačné.
(Tak je! Sláva mu!)
Ale uznania a vďaka patrí i slovenskej akademickej
mládeži, menovite Ústrediu slovenského
katolíckeho študentstva a Sväzu slovensského
študentstva. Oba tieto spolky vykonaly kus peknej práce
za slovenskú techniku. Nie ony sú na vine, že
sa nám dostáva len technika malá.
Mesto Košice však musia si byť vedomé, že
keby nebolo bývalo vytrvalej a húževnatej pričinlivosti
našej strany, dnes by ešte sotva ležala pred nami
hoci minimálna osnova zákona o košickej technike.
Všetky tri návrhy zákona podané nami
znely za Košice - a Košice techniku dostaly. Ale Košice
si techniku i zaslúžily, lebo ukázaly sa pravým
mecenášom; tak ďaleko išly v ústrety
tejto vysokej škole, ako ani jedno slovenské mesto.
Slávna snemovňa! Je známo, že brnenská
technika po svojom založení mohla sa len preto tak
sľubne rozvíjať, že vtedajší
sekčný šéf Rezek na viedenskom ministerstve
školstva ukázal mnoho pochopenia a porozumenia pre
túto vysokú školu. My Slováci očakávali
by sme aspoň toľko dobroprajnosti pre potreby košickej
techniky, ako sa to brnenskej technike dostalo so strany Viedne.
Nám sľuby už nestačia, my chceme vidieť
skutky.
Nedostáva sa nám a nedáva sa nám to,
na čo sme čakali 19 rokov. Avšak preca len
veríme, že v Košiciach bude vysoká škola
technická úplná, veľká, moderná,
vzorná, vedecké učelište vysokej úrovne,
ktoré národu slovenskému slúžiť
bude ku cti. Ak totiž nie inak, my Slováci si úplnú
techniku budeme vedeť vynútiť, lebo Slovensku
patrí celá technika. (Tak je!) Národ,
ktorý by nemal porozumenia pre potreby svojej vlastnej
zeme, svojej vlasti, ten nebol by ani vlasti svojej hoden. (Tak
je!)
Slávna snemovňa! Nakoľko táto osnova
nevyhovuje nám a Slovensku, náš klub nemôže
za ňu hlasovať. (Tak je! - Potlesk poslanců
slovenské ľudové strany.)