Předseda (zvoní): Dalším
přihlášeným řečníkem
je pan posl. Široký. Dávám mu
slovo.
Posl. Široký: Slávna snemovňa!
Je nám daná výnimečne možnosť
hovoriť raz k osnove zákona, ktorá vychádza
z potrieb Slovenska. Za 18 rokov existencie republiky bola táto
možnosť veľmi malá.
Predložená osnova zákona o sriadení
vysokej školy technickej v Košiciach predpokladá
zriadenie študijného oddelenia inženierskeho
staviteľstva konštruktívneho a dopravného,
inženierskeho staviteľstva vodohospodárskeho
a kultúrneho a konečne inženierstva zememeričského.
Zdôrazniť chceme, že v zriadení týchto
oddelení vidíme pokrok. Sme však toho názoru,
že osnova zákona nevyhovuje úplne národohospodárskym
potrebám Slovenska. Na pr. prečo nemá byť
na vysokej škole technickej oddelenie lesného inženierstva,
keď 37% všetkých lesov v Československej
republike je na Slovensku. Nakoľko zriadenie oddelenia lesníckeho
inženierstva javí sa nutným, toho dôkazom
je aj to, že v školskom roku 1935 až 1936 v zimnom
semestre bolo 37 poslucháčov na pražskej českej
technike a na brnenskej vysokej škole zemedelskej. A ešte
menej je to pochopiteľné, keď uvážime,
že vládna predloha ani približne nenaznačuje
peršpektívu dobudovania vysokej školy technickej
vo smere vybudovania oddelenia zemedelského inženierstva,
keďže v školskom roku 1935 až 1936. v zimnom
semestre bolo 71 posluchačov zo Slovenska na pražskej
českej technike, vysokej škole zemedelskej v Brne
a na nemeckej technike v Prahe.
Keď sa však pozastavujeme nad dôvodovou zprávou,
sú naše obavy ohľadom nedokonalosti slovenskej
vysokej školy technickej a najmä ohľadom dobudovania
tejto techniky celkom odôvodnené. Dôvodová
zpráva o dobudovaní hovorí totižto doslovne
toto (čte):
"Počátečnímu složení
této vysoké školy co do studijních oddělení
byla - jak jest z důvodové zprávy patrno
- věnována největší péče,
aby nová vysoká škola vyhověla skutečně
naléhavé potřebě a aby si její
zřízení nevyžádalo nedostupných
nákladů. Teprve až by se toho ukázala
skutečná a naléhavá potřeba,
bude možno přikročiti k dalšímu
budování jednotlivých odborů v postupných
etapách tak, jak to jest vpředu odůvodněno."
Táto časť dôvodovej zprávy je
veľmi príznačná, a to preto, poneváč
v školskom roku 1935 až 1936 v zimnom semestre študovalo
na vysokých školách technických zo Slovenska
a z Podkarpatskej Rusi celkom 584 poslucháčov a
z toho počtu len 132 na tých oddeleniach, ktorých
zriadenie predpokladá osnova na slovenskej technike. To
znamená, že pri vybudovaní slovenskej techniky
iba 22.6% všetkého posluchačstva najde možnosť
štúdia na slovenskej technike v Košiciach. Keďby
však študenti boli prinútení voliť
odbor staviteľského inženiera, nastane nezdravý
nepomer medzi jednotlivými obormi, najmä však
nedostatok technicky školených kádrov zemedelského,
lesného a strojného inženierstva. Z vedeckého
hľadiska technika bez nutných odborov nie je dokonalou
technikou.
Dôležitý je však aj poukaz dôvodovej
zprávy ohľadom nevybudovania ďalších
študijných oddelení, pokiaľ ide o finančný
náklad pre vybudovanie slovenskej techniky. O škodlivosti
neodôvodnenej sporivosti pri vybudovaní kultúrnych
inštitúcií, najmä slovenských,
dovoľte, aby som poukázal na slová univ. profesora
dr. Bohuša Tomsu, povedané v odstupujúcej rektorskej
reči na univerzite Komenského (čte): "Víte
dobře, že naše slovenské vysoké
školství vyrůstalo vlastně z ničeho.
Je-li tedy omezováno ve svých nejnaléhavějších
a nejspravedlivějších potřebách,
znamená to těžkou ránu kultuře
této země."
Táto vládna linia sporivosti v tak dôležitej
otázke, ako je vybudovanie dokonalej slovenskej techniky,
vychádza z tej nesprávnej koncepcie každej
dosavádnej vlády republiky, že na Slovensko
sa dopláca a preto nemôže vláda previesť
nutné investície. K tomuto falošnému
tvrdeniu znovu opakujeme, že vláda nemusela na Slovensko
doplácať, keby filiálky podnikov, ktoré
majú centrum mimo Slovensko, platily dane tiež na
Slovensku. Je síce správne tvrdenie dôvodovej
zprávy, že na Slovensku sú potrebné
technicky kvalifikované kádry pre stavbu silníc,
pre stavbu železníc, pre využitie vodných
síl a pre úpravu vodných tokov a že
je preto treba pristúpiť k vybudovaniu tých
odborov na slovenskej technike, ktoré umožňujú
výchovu k týmto úkolom spôsobilých
technických kádrov. Toto tvrdenie je správne
potiaľ, pokiaľ počita výhradne s dnešnou
liniou hospodárskej politiky vlády a oficiálnych
hospodárskych kruhov voči Slovensku. 19ročná
prax tejto vládnej hospodárskej a sociálnej
politiky viedla k tomu, že Slovensko, ako súčasť
republiky, je hospodársky, sociálne a kultúrne
zaostalou krajinou a že kultúrny a národný
vývoj slovenského národa je v dôsledku
toho podviazaný.
Čo dnes ľud a národ najnaliehavejšie potrebuje,
je zmena dosavadnej politiky, je demokratizácia celkovej
politiky voči Slovensku. So Slovenskom sa počíta
ešte dnes ako s krajinou prevážne poľnohospodárskou.
Stokráť bolo už vládou a inými
hospodárskymi činiteľmi vyslovené, že
Slovensku má byť ponechaný charakter poľnohospodárskej
krajiny pri priemyslovom charaktere historických zemí.
Avšak celková vládna politika sa nepostarala
za celú dobu existencie republiky, aby poľnohospodárstvo
na Slovensku prekonalo zastaralé metody obrábania
pôdy a aby ďalekosiahlou podporou bola zvýšená
výnosnosť pôdy na Slovensku. Dôsledok
tejto politiky je, že slovenská pôda je preťažená,
že o 40% viac ľudí žije na rovnakej rozlohe
obrábanej pôdy ako v Čechách, pri tom
všetkom, že v dôsledku zaostalosti výrobných
foriem je výnosnosť pôdy na Slovensku strašne
nízka. Osudom poľnohospodárskeho ľudu
je, že v najužšom slova smysle nenajde dnes už
nútnu obživu na obrábanej pôde. Náš
poľnohospodársky ľud živorí. Rodinní
príslušníci poľnohospodárskych
rodin sú odkázaní na to, aby zostali v poľnohospodárskom
povolaní len preto, poneváč priemysel na
Slovensku nemôže zamestnávať ani príslušníkov
robotníckych rodín, nehovoriac o umiestnení
tých príslušníkov poľnohospodárskych
rodín, ktorí obživu na pôde už nenajdú.
Poľnohospodárskemu ľudu dalo by sa však
pomôcť i pri všetkých objektívnych
ťažkostiach. Pre poľnohospodársky ľud
by znamenalo okamžitú úľavu prevedenie
oddlženia, zavedenie dvojitých cien za obilie, nižšie
ceny pre veľkostatkárov a vyššie pre roľníkov,
poskytovanie umelých hnojív a výnosnejších
semien atď. Výnosnosť pôdy by mohla byť
zvýšená zriadením zemedelských
výskumných ústavov, zriadením odborných
škôl rôznych typov podľa polohy jednotlivých
poľnohospodárskych oblastí. (Předsednictvi
převzal místopředseda Langr.) Pri dostatočnej
štátnej podpore by mohly účinkovať
v obore zintenzivnenia poľnohospodárskej výroby
stá a stá zemedelských inženierov, ktorí
by značne mohli pomôcť slovenskému roľníckemu
ľudu v lepšom využívaní pôdy
a v povznesení ceľkovej úrovne slovenského
ľudu.
Vedľa tejto podpory poľnohospodárstva na Slovensku
je národohospodárskou nútnosťou, je
nútnosťou s hľadiska kultúrneho a národného
rozvoja slovenského ľudu, aby Slovenská krajina
bola spriemyselnená. Jedna z podmienok prekonania kultúrnej
zaostalosti Slovenska je, aby malo viac priemyselných závodov,
aby všetky závody, ktoré boly zastavené,
predovšetkým štátne, znova zahájily
výrobu a aby štát poskytol účinnú
podporu pre rozvoj domáckeho priemyslu. Je krajne nespravedlivé,
keď pomer priemyslu sa riadi iba s hľadiska potrieb
ministerstva národnej obrany a nie s hľadiska regionálnych
potrieb krajiny a s hľadiska sociálnych a hospodárskych
potrieb ľudu.
Nútnosť spriemyselňovania Slovenska a zintenzívnenia
poľnohospodárskej výroby uznáva aj dôvodová
zpráva, keď konštatuje, že "dalším
úkolem bude ovšem vybudování a zmohutnění
slovenského průmyslu a obchodu, využití
lesního i nerostného bohatství atd."
Akú perspektívu dáva však vládna
predloha na zmohútnenie slovenského priemyslu a
zintenzívnenie poľnohospodárskej výroby?
Dáva peršpektívu veľmi smutnú!
20 rokov trvalo, dokiaľ bol predložený vládny
návrh na vybudovanie slovenskej techniky. Má trvať
ďalších 20 rokov dobudovanie všetkých
nútnych odborov?
Zvýšenie životnej úrovne ľudu na
Slovensku je centrálnou otázkou kultúrneho
a národného rozvoja ľudu. Pri dnešných
nedostatočných kultúrnych a školských
zriadení je na stredných a vysokých školách
na Slovensku vlastne sociálny numerus clausus. Synovia
a dcéry chudobného ľudu sú z možnosti
štúdia takmer vylúčení. Zemedelské
školy nemajú dostatočný počet
poslucháčov a žiakov proste preto, poneváč
chudobné roľnícke deti k návšteve
týchto škôl nemajú dostatočných
prostriedkov. Vadou vládnej predlohy je aj to, že
nemyslí na nútnosť zvýšenia štipendií
a podpôr poslucháčom vysokej školy technickej,
najmä z radov pracujúceho ľudu.
Okolnosť, že za umiestnenie slovenskej techniky sa uchádzajú
rôzne mestá Slovenska, je veľmi potešiteľná.
Je výrazom toho, že ľud túži po kultúrnych
strediskách. Slovensko potrebuje vysokú školu
technickú na patričnej úrovni. A preto technika
musí byť umiestnená tam, kde okolie a možnosti
prispejú k zvýšeným potrebám.
Tú možnost, poskytuje predovšetkým Bratislava,
kde je univerzita Komenského, kde je univerzitná
knižnica a druhé kultúrne inštitúcie.
Vybudovanie techniky v Bratislave poslúži k počiatku
dobudovania univerzitného mesta.
Pri všetkých nedostatkoch vládnej predlohy
hlasuje náš klub pre predloženú osnovu.
Teraz dovoľte, aby som v mene klubu komunistických
poslancov prečítal toto prehlásenie (čte):
"Používáme příležitosti
zasedání sněmovny, abychom s tohoto místa
vyjádřili jménem dělnictva a veškerého
pracujícího lidu Československa nejhlubší
rozhořčení nad ostřelováním
a pobořením španělského přístavu
Almerie německými válečnými
loďmi.
Tento [] válečný čin ukázal
celému světu německý hitlerism v jeho
pravé podobě, [] který bez ohledu na všechny
převzaté závazky a bez ohledu na všechny
zásady mezinárodního práva používá
[] prostředků moci, aby vůči demokratickému
státu uplatnil čiré násilí.
Když od prvé chvíle španělského
zápasu provádělo intervenci v zájmu
podpory povstalecké Francovy armády, přikročuje
Hitlerovo Německo za asistence fašistické Italie
nyní k tomu, že se s licoměrným gestem
vyprošťuje z účasti i v neintervenčním
výboru a zjednává si volnost, aby mohlo demokratickou
španělskou republiku přímo válečně
napadat, aby mohlo soustřeďováním válečných
sil stupňovat intervenční nátlak a
ohrožováním všeobecného míru
terorisovat fašisticky celou Evropu. [] provokace hitlerovského
Německa vůči španělské
demokracii, která si svou obdivuhodnou silou zajišťuje
vítězství své spravedlivé věci,
jsou cynickou hrozbou vůči celému demokratickému
světu. Kdyby mělo býti hitlerovskému
Německu strpěno jeho bezuzdné násilnictví
ve Španělsku, pak budou všechny demokratické
země vystaveny nebezpečí podobné []
svévole fašistických států. Na
místo mezinárodního práva nastoupil
by systém bezohledného násilí, brutální
válečné msty a civilisace Evropy by se zvrátila
v surové řádění []. Hitlerovským
vládcům Německa, kteří překonávají
ve [] zpupnosti [] někdejších kaiserovských
představitelů německého imperialismu,
musí býti znemožněn jejich [] postup.
Po událostech posledních dnů je tím
více jasno, že věc obrany španělské
demokracie je věcí obrany všeobecného
míru, obrany mezinárodního práva,
obrany civilisace a kultury. Lid Československa, pobouřený
válečnými útoky hitlerovského
Německa proti španělské demokratické
republice, staví se v tuto chvíli tím pevněji
po bok hrdinnému španělskému lidu. Tlumočíme
vůli naprosté většiny československého
obyvatelstva, když žádáme, aby Československo
u vědomí svých vlastních zájmů
vystoupilo odhodlaně, bez váhání a
kolísání na obranu mezinárodní
spravedlnosti, tak hrubě šlapané v případě
španělském.
Vznášíme na československou vládu
tento konkretní apel: Španělský zástupce
u Společnosti národů del Vayo odevzdal jménem
španělské vlády Radě Společnosti
národů notu, v níž je Společnost
národů žádána o ochranu španělské
republiky proti válečným provokacím
fašistického Německa, o ochranu mezinárodního
práva a ohroženého všeobecného
míru. Tato španělská nota bude sdělena
všem členským státům Společnosti
národů, tudíž i Československu.
Zároveň se valencijská vláda obrátila
na vlády a lid všech zemí s přímou
výzvou o zastání v konfliktu s fašistickým
Německem. Žádáme vládu Československé
republiky, aby španělskou notu plně akceptovala,
aby se ztotožnila se stanoviskem v notě vyjádřeným
a aby oznámila vládě španělské
demokratické republiky, že Československo je
odhodláno podporovati bezvýhradně a se vší
rozhodností úsilí, aby Společnost
národů vyhověla požadavkům španělské
vlády a aby ve věci španělské
zjednala plnou platnost mezinárodní spravedlnosti
v zájmu obrany míru a mezinárodního
práva proti svévoli fašistických států.
Žádáme vládu, aby německému
vyslanci v Praze tlumočila, jak jest obyvatelstvo Československé
republiky pobouřeno nad bombardováním Almerie
a jak v tomto hrubém porušování mezinárodního
práva Německem spatřuje nebezpečí
i pro právní bezpečnost Československa.
Apelujeme na sněmovnu, aby se po příkladu
parlamentů jiných demokratických zemí
usnesla na protestu proti ostřelování Almerie
německými válečnými loďmi
a aby při této příležitosti vyjádřila
sympatie spravedlivé věci španělské
republiky." (Potlesk komunistických poslanců.)
Místopředseda Langr (zvoní): Dále
je ke slovu přihlášena pí posl. inž.
dr Tumlířová. Dávám
jí slovo.
Posl. inž. dr Tumlířová: Vážená
sněmovno!
V parlamentních pracích našich docházíme
opět k jedné osnově, která rozhodně,
až bude jednou hodnocena budoucností, bude patřiti
ke kladu práce naší sněmovny. Máme
příležitost uvítati vznik nové
vědecké instituce, nové instituce v oblasti,
která až dosud nemá nejenom žádné
analogické instituce, ale která až dosud nemá
vysoké školy žádného druhu.
Jestliže prvá z vysokých škol, která
v této oblasti východní části
republiky je zřizována, je vysoká škola
technická, pak je to zjevem docela ojedinělým
v kulturních dějinách našeho státu.
Prvé učiliště, které zde vzniká,
jest učiliště, které má býti
propagátorem moderního konstruktivního myšlení.
Je nesporné, že vysoká škola technická,
tak jako university, je sídlem vědeckého
badání. Ale je zároveň místem,
jež má vychovávati nové budovatele,
nové konstruktéry, lidi připravené
k tomu, aby dovedli rozvažovati vzájemnou souvislost
sil, aby dovedli využívati tohoto rozváženého
rozdělení sil pro budování něčeho
nového. Dalším účelem této
nové instituce jest - a v to věříme
zejména my technikové, kteří v různých
oblastech působení v rámci našeho státu
žehráváme na to, že význam technické
práce pro život státu sám jak s hlediska
kulturního, tak hospodářského není
dosti doceněn - že toto vysoké učiliště
bude také propagátorem významu technické
práce. A jest litovati, že k jeho zřízení
dochází v okamžiku, kdy o jeho významu
nás - mimo jiné - musil přesvědčiti
právě nedostatek vyzbrojených techniků,
který v současné době se projevuje
v celém našem hospodářském životě,
a který zejména se projevuje v životě
Slovenska.
Oslava státního jubilea je tudíž připravována
tím, že tato vysoká škola, o jejímž
zřízení dnes rozhodne sněmovna, má
býti otevřena v jubilejním roce státu.
Že oslava státního jubilea bude spojena s otevřením
nového vysokého učiliště, je
činem důstojným kulturní tradice našeho
státu, důstojným také průměrné
kulturní úrovně všech vrstev našeho
obyvatelstva, a dovolte, abych směla říci:
důstojným i metod politické práce,
kterou politika našeho státu je vedena.
Od počátku je tato politika charakterisována
snahou po konsolidaci. Zřízení vysoké
školy technické, učiliště, které
bude vychovávati konstruktéry, lidi, jež mají
rozvažovati vzájemnou souvislost sil, je velmi krásným
oslavným činem politiky, která je charakterisována
touto snahou po konsolidaci.
Obvykle osnovy kulturního rázu sjednocují
naší sněmovnu. Zejména sněmovna
nynějšího složení měla dosud
svoji tradici, že kulturní osnovy ji zcela sjednotily.
Tak jsme viděli při zákonu o úpravě
platů vysokoškolských asistentů, při
zákonu o inspektorských přídavcích,
tak tomu jistě bude při zákonu, jenž
je připravován, o úpravě přestupové
přídavků učitelů měšťanských
škol, a tak věřím, že to bude při
dalších kulturních osnovách, které
jsou v současné době připravovány.
Je proto překvapením, že nepodařilo
se pro hlasování pro tuto osnovu sjednotiti také
všechny ty, kdo jsou dnes představiteli skupin, jež
zřízení vysoké školy technické
chystaly, o ni usilovaly a, jak je označováno, pro
ni bojovaly. Přes to však je výsledek, který
je dnes předkládán v osnově zákona
na zřízení vysoké školy technické
na Slovensku, dílem všech. Bylo zde dnes s tohoto
místa již mluveno o tom, kolik lidí ve kterých
dobách, představitelů různých
generací, představitelů různých
politických směrů a lidí, kteří
jsou původem i z různých částí
republiky, přičinilo se o to, aby došlo k zřízení
vysoké školy technické na Slovensku. Dnes vidíme
dokonce v této chvíli, že dochází
k jakési ušlechtilé soutěži v tom
směru, komu patří největší
zásluha o zřízení této vysoké
školy technické na Slovensku. Dovolte, abychom konstatovali,
že není jednotlivce, jenž by byl nositelem této
zásluhy, že není ani jednotlivé politické
strany, která by byla nositelkou této zásluhy,
nýbrž že zřízení této
vysoké školy technické je dílem všech
těch, kdo od zřízení našeho státu
měli tuto potřebu státu na paměti
a jakýmkoli způsobem se přičinili
o uskutečnění tohoto všeobecně
jako potřebného uznávaného požadavku.
Je zvlášť radostné, že výsledek
této společné práce všech znamená
kulturní obohacení Slovenska a v tomto směru
se shodují všichni, i ti, kdo se snad dnes z jiných
důvodů zdrží hlasování
o předložené osnově. Nejde o rozdíly
ve smýšlení, zdali je či není
vysoká škola technická na Slovensku potřebná.
Zde je jednotné přesvědčení,
že je potřebná. Rozdíly jsou jen v názorech,
jak má býti budována tato vysoká škola.
Jednotný je také názor všech, že
si představujeme, že poroste tato vysoká škola
jako svérázné učiliště,
ze svérázných poměrů slovenských.
A dovolte, abych konstatovala, že právě ta
forma, jak vládní návrh zřízení
této školy připravil, jest předpokladem
pro tento svérázný růst nové
vysoké školy technické.
Směrodatný pro ni musí býti ovšem
hlas Slovenska. Podívejme se, do jaké míry
hlas Slovenska byl slyšen při přípravě
dnešního vládního návrhu. Především
bylo zde - jak v důvodové zprávě je
uvedeno - vyslechnuto stanovisko zemského zastupitelstva
země Slovenské, které ve svém konkretně
sestaveném návrhu předpokládalo právě
ten způsob zřízení, jaký je
dnes obsažen v návrhu vládním. Druhé
stanovisko bylo vyjádření ankety, pořádané
v Košicích v r. 1926, kde hlavním mluvčím
o potřebách a formách zřízení
vysoké školy byl zesnulý a zde dnes již
zmíněný profesor české vysoké
školy technické v Brně inž. Ursiny. I
tento návrh přihlížel ke zřízení
zejména těch odborů a oddělení,
která jsou dnes obsažena v předložené
osnově.
Třetí velmi směrodatný hlas Slovenska
je zmíněn v důvodové zprávě
uvedením výsledku o jednání ankety
odborníků z doby nejposlednější,
ankety, která byla konána dne 17. listopadu 1936
v Bratislavě a ke které byli přizváni
zástupci všech ministerstev, dále representanti
korporací odborníků a slovenského
vysokoškolského studentstva. A i tato anketa se usnesla
na takovém systému zřízení
vysoké školy, jaký je dnes vyjádřen
v předložené osnově.