Pokládám to za nesprávné a nespravedlivé
a proto o tom mluvím. Ale mluvím o tom také
proto, abych veřejně a všem při této
příležitosti připomněl, že
se bez národního pojištění neobejdeme,
a abych poprosil všechny, kdož pracují na osnově
zákona o národním pojištění,
aby své práce urychlili. Nejde jen o osnovu, kterou
právě projednáváme. Věci, které
řeší tento zákon, možno považovat
za řešení provisorní a ještě
k tomu neúplné. Je možno očekávat,
že bude nahrazeno dodatečně novým zákonem.
Proto se pro toto řešení vyslovuji jen jako
pro řešení provisorní, ale musím
zdůraznit, že národní pojištění
nevyřeší definitivně jenom tuto věc,
nýbrž také věci, které zajímají
dnes všechny naše průmyslové podniky.
Tak na př. v jednom velkém průmyslovém
podniku na Moravě považují za nutné
převést asi 1500 režijních zaměstnanců,
t. j. zaměstnanců pensijně pojištěných
- mezi zaměstnance pracující v úkolu,
t. j. mezi ty, kteří jsou pojištěni
podle zákona o sociálním pojištění
dělnickém. Před stejnými otázkami
stojí dnes téměř všechny kovoprůmyslové
a jiné závody. Jak to bude s pensijním pojištěním
těchto osob? To je otázka, která dnes zajímá
desetitisíce podřízených zaměstnanců
stejně jako odpovědné ředitele. Uspokojivou
odpověď může dát jen a jen osnova
zákona o jednotném národním pojištění.
Při něm nepůjde a ani nemůže
jít o nivelisaci, o snižování pensijních
důchodů; jeho základní a vedoucí
myšlenka bude nakonec jiná než u všech dosavadních
soustav pojištění. A tu je nutno říci
na adresu všech těch, kdož národnímu
pojištění nepřejí nebo se ho
bojí, že právě v důsledku války,
v poměrech, ve kterých žijeme, přes
všechny pojistně matematické předpoklady
a pomyslné finanční reservy hlavní
břemeno výplaty důchod nese dnes ve svém
rozpočtu stát. A závisí jen na naší
výrobě, na rukou a píli našich dělníků,
na schopnostech našich inženýrů, organisátorů,
jak veliké tyto důchody nakonec pro všechny
budou, jaké důchody nakonec uneseme. Toto Prozatímní
Národní shromáždění v
nynějším složení prokázalo,
že má hluboký smysl pro všechny sociální
a hospodářské těžkosti našeho
lidu. Mluvím jistě nejen za své druhy z klubu
a zde v parlamentě, ale také za celá osazenstva
továren a dílen, když projevuji ke konci svých
připomínek přání, aby byla
osnova zákona o národním pojištění
předložena ještě tomuto Národnímu
shromáždění. (Potlesk.)
Místopředseda Petr (zvoní):
Dále je ke slovu přihlášen p. posl.
Cipro. Uděluji mu slovo.
Posl. Cipro: Dámy a pánové!
Vládní návrh zákona o odstranění
křivd a o některých ochranných opatřeních
v oboru veřejnoprávního sociálního
pojištění jest jen malou splátkou za
utrpení v koncentračních táborech.
Započítání doby do povinného
pojištění těmto osobám a těm,
kdož v jednotkách domácího odboje, v
partyzánských oddílech nebo v zahraničním
odboji bojovali proti nejúhlavnějšímu
nepříteli - německému fašismu,
považujeme za věc samozřejmou.
Kvituji s povděkem, že soc.-politický výbor
Prozatímního Národního shromáždění
pojal do konečného návrhu zákona všechny
připomínky a návrhy sociální
komise Ústřední rady odborů jak po
stránce technické, tak i věcné.
V oboru zaopatřovacích důchodů vznikaly
určité potíže v takových případech,
kdy nastala invalidita nebo smrt následkem účasti
na boji za svobodu nebo následkem politického či
rasového útisku při nedokončené
čekací době. To mělo za následek,
že nositelé pojištění nemohli vyměřiti
vdovský, sirotčí nebo invalidní důchod.
Schválením citovaného zákona bude
i tato závada odstraněna, neboť předepsaná
čekací doba v právě uvedených
případech považuje se za splněnou, i
když nebyla podle počtu zaplacených příspěvkových
měsíců nebo týdnů dokončena.
Ustanovení o nucených přestupech z jednoho
pojištění do jiného odvětví
důchodového pojištění jsou dokladem
toho, jakou roztříštěností v
oboru zaopatřovacích důchodů i nemocenského
pojištění trpí naše sociálně-pojišťovací
zákonodárství. Tuto roztříštěnost
a řadu jiných závad a nesrovnalostí,
se kterými se denně setkáváme a se
kterými jsme se setkali při právě
projednávaném návrhu zákona o odstranění
křivd v oboru veřejnoprávního soc.
pojištění, nutno odstranit. Přestavba
našeho hospodářského řádu
musí být doplněna výstavbou nového
řádu sociálního, k němuž
patří především vybudování
národního pojištění.
Považuji za nutné právě s tohoto místa
prohlásit, že není důvodu, aby se nevyhovělo
volání všech pracujících, všech
osob samostatně výdělečně činných,
zejména živnostníků, zemědělců,
obchodníků a příslušníků
svobodných povolání po vybudování
národního pojištění. Nároky
z tohoto pojištění, jak je připravováno,
přísluší v souhlasu s programem vlády
Národní fronty všem pracujícím
vrstvám a u samostatně výdělečně
činných i spolupracujícím členům
jejich rodin.
Účast na pojištění nemůže
být ovšem ponechána volné úvaze
oprávněných, nýbrž v souhlase
se všeobecnými zásadami sociálně
pojišťovacími třeba ji formulovati jako
pojistnou povinnost. Takto se národního pojištění
zúčastní 95% příslušníků
národa.
Úkolem soc. pojištění je zabezpečit
pracujícím vrstvám národa zdraví
a slušnou hospodářskou existenci při
nemožnosti výdělku následkem nemoci,
úrazu, mateřství, invalidity, stáří
a úmrtí a dále zabezpečit jejich pozůstalé.
Těmto požadavkům dosavadní pojištění
plně nevyhovuje. Dávky jsou často nedostatečné,
pojištění roztříštěno
ke škodě pracujících a pojištěncům
přísluší nepatrný vliv na správu
tohoto pojištění. Je proto pochopitelné,
že se zaměstnanci plným právem dovolávají,
aby byly zlepšeny a zvýšeny léčebné
i peněžité dávky, zejména odborné,
nemocniční, ústavní a lázeňské
léčení, jakož i výplaty nemocenského
od prvého dne nemoci. v případě odpadnutí
výdělku musí pak důchod zajišťovati
nejen existenční minimum, nýbrž i životní
úroveň.
Jsme si vědomi, že jde o dílo velkého
rozsahu, důležitosti i odpovědnosti a že
národní pojištění nelze vybudovati
najednou. Proto ve shodě se zaměstnanci a usneseními
konference jednotného odborového hnutí považujeme
za nejvhodnější vybudování národního
pojištění ve třech etapách, a
to:
V první části se vybudují organisační
opatření, jimiž by se vyřešily
základní a závazné zásady,
jež by byly rámcovými předpisy a nutným
předpokladem pro další postupné budování
národního pojištění.
V druhé části by bylo sjednoceno nemocenské
pojištění, u kterého došlo již
v prosinci loňského roku k částečnému
vyrovnání a sjednocení některých
ustanovení, a zároveň by se rozšířil
okruh pojištěnců na samostatně pracující
osoby, t. j. rolníky, živnostníky atd.
Konečnou etapou je vybudování jednotného
dlouhodobého důchodového pojištění.
Je nesporné, že jednotnou organisací národního
pojištění se odstraní nevýhody,
plynoucí z dosavadní roztříštěnosti
předpisů o veřejnoprávním pojištění
po stránce organisační, materiální
i administrativní. Je třeba si uvědomit,
že pojištění slouží pojištěncům,
a proto jeho správu v příslušných
orgánech musí vykonávat pojištěnci.
Má-li býti národní pojištění
provedeno tak, aby vyrovnání co největšího
počtu risik z nejrůznějších oborů
lidské činnosti a z různých území
státu zlevnilo pojištění co nejvíce
a aby se hospodárně využilo všech nařízení
jsoucích k disposici, musí být jeho hospodaření
vedeno na jednotný společný účet.
Zároveň je třeba zaručit jednotnost
správy pojištění a jednotné směrnice
a zásady, jakož i jednotnou praxi pro celé
státní území.
Úspěšné splnění těchto
úkolů může zajistit proto jen jednotný
nositel pojištění, t. j. Ústřední
národní pojišťovna, u které se
soustředí celá organisace a usnadní
se vytvoření předpokladů pro velkorysé
vyrovnání všech risik. Tak bude zajištěna
jeho hospodářská stabilita a zároveň
největší zhospodárnění
správy.
Oprávněným z národního pojištění
budou zaručeny všechny dosavadní dávky
a zároveň bude nutno provést jejich prohloubení
a rozšíření.
Jako vedoucí zásada budiž stanoveno, že
úhrn dávek všech druhů má poskytnout
nejúplnější ochranu zdraví, a
dojde-li k pojistnému případu, zabezpečit
v podstatě životní úroveň pojištěnce.
Jednotnou organisací národního pojištění
se odstraní nevýhody plynoucí z dosavadní
roztříštěnosti předpisů
o veřejnoprávním pojištění
po stránce organisační, materiální
i administrativní. Jednotné řízení
však nesmí vylučovat účelnou
decentralisaci úkolů, svěřených
jednotlivým složkám jediného nositele
pojištění. V nemocenském pojištění
musí být léčebná péče
tak zdokonalena, aby v každém směru odpovídala
nejmodernějším požadavkům lékařské
vědy a zároveň pokud možno nejvíce
přihlížela k individuálním potřebám
jedinců.
Organisaci a výstavbě léčebné
péče, která je neoddělitelnou součástí
nemocenského pojištění, třeba
věnovat zvýšenou pozornost, neboť i v
budoucnosti musí platit zásada, že choroby
je třeba především předcházet.
V otázce nemocenského pojištění
je důležité posouzení, zda má
být léčebná péče a lékařská
služba jeho součástí, či zda
má být zveřejněna, to znamená
od pojištění oddělena a postavena jako
samostatná veřejná péče zdravotní.
Nehledíme-li ke vzdálené budoucnosti, jež
může přinést řešení
dnes neočekávaná, a chceme-li k tomu zaujmout
stanovisko s hlediska zítřka, tedy nejbližšího
vývoje, musíme říci zcela jednoznačně,
že jsme proti oddělení léčebné
péče a lékařské služby
od národního pojištění. Důvodů
pro toto stanovisko je řada.
Požadavek jednotného, nestavovského a organisačně
dokonalého národního pojištění
stal se již součástí vládního
programu, jak byl koncem minulého roku Prozatímním
Národním shromážděním
schválen. Přípravy postoupily již tak
daleko, že je třeba, aby první část
připravované osnovy byla předložena
Prozatímnímu Národnímu shromáždění
k projednání. Okolnost, že uskutečnění
národního pojištění má
být provedeno ve třech etapách, nesmí
být důvodem ke zdržení a oddalování.
Pochybnosti plynoucí ze starého chápání
věcí nemohou být překážkou.
Proti opačným tvrzením zdůrazňuji,
že také všichni veřejní zaměstnanci,
jak je toho dokladem usnesení komise pro sociální
záležitosti veřejných zaměstnanců
Ústřední rady odborů, si přejí,
aby měli podíl na výhodách národního
pojištění.
Kráčíme v popředí uskutečňování
nových hospodářských forem. Učiněná
a chystaná opatření v oboru zestátnění,
přestavby průmyslu a jeho organisace jsou středem
pozornosti a obdivu představitelů poválečné
a pokrokové hospodářské výstavby.
K řízenému a plánovanému hospodářství
v novém pojetí třeba přidružit
velkorysé a pokrokové sociální pojištění.
Opouštíme-li staré hospodářské
zřízení, které nikdy nepřálo
rozvoji sociálního pokroku, nemějme obavy
z urychlení prací a výstavby národního
pojištění. Tak jako organisaci zestátněného
průmyslu budujeme postupně v etapách, tak
i výstavba národního pojištění
se nejlépe uskuteční postupným budováním.
Nebylo by správné oddalovat uskutečnění
národního pojištění na pozdější
dobu z obavy, že by dočasný a proto jen zdánlivý
úspěch byl vykoupen nedokonalostí díla.
Důležitá je proto otázka, kdy chceme
přikročit k vybudování národního
pojištění. Myslím, že tato věc
by měla být předmětem otevřené
řeči a otevřeného jednání,
neboť jde o dílo celostátní, na kterém
mají nemalý zájem všechny pracující
vrstvy národa.
K vybudování národního pojištění
je proto třeba přikročit ihned. Ale zároveň
říkám, že není možno uskutečnit
je celé najednou. Poněvadž se národní
pojištění nebude stavět od základu
znovu, nýbrž na základech pojištění
dnešního, je nutno se nejdříve vypořádat
s organisačními problémy. Dnešní
roztříštěné nositele pojištění
je třeba napřed spojit a sjednotit. To není
malá a lehká práce. Pak možno poměrně
snadno a brzo uskutečnit pojištění krátkodobé,
nemocenské. To je jednodušší a s hlediska
finančního a hospodářského
méně závažné i závazné.
Dlouhodobé pojištění důchodové
je problémem složitým. Víme také,
že si na toto pojištění musíme
dříve vydělat. K jeho vybudování
ve třetí etapě třeba přikročit
tehdy, jakmile budeme znát své výrobní
a exportní možnosti, své cenové a kalkulační
podklady, svůj národní důchod. Až
budeme mít v těchto směrech pevnou půdu
pod nohama, můžeme se pustit do díla, které
se buduje na řadu let dopředu, v němž
nelze mnoho improvisovat a které má mnohanásobný
vliv na důchody, výrobu, finanční
kapitál, úrokovou míru atd. Jinak nelze tento
problém pojímat, nechceme-li být neodpovědnými
improvisátory.
A proto také ten, kdo říká, že
je pro národní pojištění třeba
ihned, ale jen za podmínky, že bude uskutečněno
celé najednou, vlastně pro ně není,
neboť svůj souhlas váže na nesplnitelnou
podmínku.
Přes to - či právě proto - soudím,
že národní pojištění je
třeba začít uskutečňovat ihned
a po etapách. Organisačním sjednocením
mnoho ušetříme a zjednodušíme.
A šetrnost i jednoduchost spolu se zdokonalením našeho
života je nebo má přece být naší
první starostí a příkazem. Nuže,
přikročme pod záštitou tohoto příkazu
k budování. národního pojištění
co nejdříve.
Strana soc. demokratická v souhlase se všeobecně
uznávaným nárokem všech pracujících
vrstev na zajištění zdraví a hospodářské
existence po dobu nezaviněné ztrát výdělku
uvítá, když se první etapa, t. j. organisační
opatření, ihned uskuteční.
Předložení zákona o vybudování
národního pojištění Prozatímním
Národním shromážděním
považujeme za nutné a nelze projednání
oddalovat na pozdější dobu. (Potlesk.)
Místopředseda Petr: Dalším řečníkem
je p. posl. Zimáková-Zemanová. Dávám
jí slovo.
Posl. Zimáková-Zemanová: Paní
a pánové!
Naše vláda se může před lidem prokázat
nesmírným pracovním výkonem a jsem
přesvědčena, že teprve odstupem času
zkušenost docení a správně zhodnotí
to, co lidu dala. Je jisté, - a v tom jsou zajedno všichni
upřímní stoupenci Národní fronty
- že tato vláda vykonala za 9 měsíců
svého trvání neskonale více než
kterákoliv z našich předcházejících
vlád. Při tom je zcela přirozené,
a v kvasu a chvatu různorodé práce tomu ani
jinak nemůže být, že některá
z navrhovaných vládních opatření
mají různé mezery a nedostatky. Na nás
a na všech lidech dobré vůle pak je, abychom
se bedlivě starali o odstraňování
těchto nedostatků. To je to, v čem my komunisté
spatřujeme konstruktivní kritiku a co stavíme
proti těm, kteří s nekalými záměry
otrávenými střelami zamlžují
obzory, aby pak pod zvířenou hladinou veřejného
mínění mohli lovit v prospěch svůj
a svých příkazců z krajin domácích
i za vodou.
I když je dnes projednávaná předloha
zákona o odstranění křivd a některých
ochranných opatření v oboru veřejnoprávního
sociálního pojištění velkým
činem, je jisté, že jako řadu jiných
otázek můžeme i tuto otázku řešit
jen tak, jak svými dnešními silami stačíme.
Jsme si vědomi toho, že je to řešení
neúplné, že je bude nutno doplnit, až
k tomu dozraje situace, a že příčinou
toho je v neposlední řadě i stav našeho
hospodářství, v jakém jsme je převzali
od Němců. Ke skutečné velkorysé
sociální politice budeme moci přistoupiti
teprve tehdy, až k tomu budeme míti předpoklady,
to jest až si vytvoříme hospodářskou
základnu. To ovšem znamená mimo jiné
především nutnost pronikavého zvýšení
výroby a výrobnosti. Zdůrazňuji to
proto, abych i na tomto příkladě ukázala,
jak naše budoucnost doslova leží v našich
rukou.
Právě projednávaný návrh zákona
řeší pouze jednu část celého
souhrnu odčinění utrpěných
křivd, a to část velmi důležitou,
týkající se těch, kteří
aktivně bojovali proti okupantskému režimu
jak na frontě vnitřní, tak na frontě
zahraničního odboje. Tento návrh je pro všechny,
kterých se dotýká, potvrzením toho,
že náš boj proti zrádcům v prvé
republice a v tzv. druhé republice byl zcela správný
a byl na místě. Bylo by jen spravedlivé dnes
žádat, aby ti, kteří byli poškozeni
pro svůj nesmiřitelný boj proti reakci v
prvé republice, byli také odškodněni.
Jsme si vědomi toho, že v tomto časovém
úseku a v tomto vládním návrhu nelze
tuto otázku vyřešit. To ale neznamená,
že bychom se zříkali odčinění
křivd předbojovníků ilegálních
pracovníků z doby okupace, těch, kteří
již dlouho před Mnichovem správně ukazovali
na nebezpečí, do něhož se svět
i náš národ řítil, že všech
sil a nelitujíce obětí proti tomuto nebezpečí
bojovali a byli za to naší domácí reakcí
žalářováni a pronásledováni.
Paní a pánové, pan předseda tohoto
Prozatímního Národního shromáždění
promluvil při zahájení dnešního
zasedání krásná slova, a jsem přesvědčena,
že jimi vyjádřil pohnutí a rozhořčení,
které se nás všech s novou silou zmocnilo,
když jsme se v těchto dnech dověděli
o nové krvavé vlně fašistického
teroru v nešťastném Španělsku. Dnes
je už nám všem jasno, že nesmíme
zůstat jen při trpném soucitu a projevech
sympatií, nýbrž že je bezpodmínečně
nutno, abychom my všichni společně nasadili
všechny síly, aby Francův režim byl smeten,
aby fašismus i jeho poslední zbytky byly bity, rozbity
a sprovozeny se světa, kdekoliv by se objevily. (Potlesk.)
Ale nebylo tomu vždycky tak, vážené shromáždění.
V době, kdy jsme my komunisté bili na poplach, že
nástup reakce a fašismu ve Španělsku znamená
také nástup reakce proti Československu a
kdy správně jsme dali heslo "Kdo brání
Madrid, brání Prahu", nepochopila nás
většina, která by bývala byla rozhodující
pro změnu orientace naší tehdejší
vlády. Správnost a prozíravost tohoto hesla
je dnes už každému nad slunce jasná, i
když leckdo toto poznání draze vykoupil teprve
trpkou zkušeností. Když si fašistický
vlk nabrousil zuby na Španělsku, hodili mu mocní
páni, kterým prý také do nás
nic nebylo a kteří prý ani nic nevěděli
o té naší malé zemi kdesi ve středu
Evropy, do chřtánu tuto naši zem, aby se tak
pěkně posilněný mohl pořádně
rozmáchnout k loupežné výpravě
do světa. I dnes je španělský vývoj
středem pozornosti nejen naší, ale i celé
světové veřejnosti, která si jasně
uvědomuje druhou pravdu komunisty hlásanou, že
mír je nedělitelný, že je jen jedna
bezpečnost, bezpečnost kolektivní, a že
nelze trpět na těle světa fašistické
hlízy, nemají-li tato hnízda jednou ohrozit
zase celý svět. (Potlesk.) Dovolte mi, paní
a pánové, abych v této souvislosti řekla:
Nebylo by správné a není naší
morální povinností postarat se i o naše
oběti ze španělské občanské
války, příslušníky a pozůstalé
po příslušnících Mezinárodní
brigády ve Španělsku? Jsou i další
obory, v nichž bude třeba odstraňovat křivdy.
Připomínám, že by se v duchu zásady
o odčinění příkoří
za práci pro vlast a boj za svobodu mělo např.
jednat i o odčinění křivd a škod,
jež utrpěly osoby samostatně činné,
jako živnostníci a pod.
K osnově samé chci uvésti toto: Podle vládního
návrhu se má stát odčinění
křivd dvojím způsobem, a to jednak u osob,
které před persekucí nebo účastí
v osvobozovacím boji byly sociálně pojištěny,
a dále u osob, které do sociálního
pojištění teprve vstoupily po revoluci. Zdůrazňuji,
že je při provádění tohoto zákona
třeba, aby se dbalo toho, aby se odčinění
dostalo jen těm, kteří si toho opravdu zaslouží.
Předložený návrh zákona řeší
totiž odčinění křivd způsobených
nejen politickým vězňům a účastníkům
odboje, nýbrž i těm, kteří byli
posíláni na různé práce, a
bude proto na ministerstvu soc. péče a ochrany práce,
aby v duchu tohoto zákona, který nemůže
vyčerpat všechny případy do všech
důsledků, vzalo v prvé řadě
v ochranu aktivní účastníky odboje,
ty, kteří trpěli v koncentrácích,
mřeli na popravištích a v plynových
komorách, padali pod Duklou i jinde. Stejně tak
se musí postarat i o jejich pozůstalé, ale
nesmí připustit, aby ti, kteří dobrovolně
jakýmkoliv způsobem, ať přímo
nebo nepřímo pomáhali okupantům v
různých službách, byli stavěni
na roveň bojovníkům za svobodu. Je jisté,
že na příklad práce v zákopech
nebyla nikterak lehká, ale upozorňujeme, že
se při ní leckdy - ba dokonce ke kopání
zákopů proti Sovětskému svazu - hlásili
lidé z reakčního protisovětského
smýšlení dobrovolně. Je přece
známo, že na příklad Vlajka organisovala
dobrovolné přihlášky ke kopání
zákopů, a je proto při nejmenším
třeba při poskytování odškodnění
podle § 11 bedlivě případ od případu
přezkoumávat, aby horliví dobrovolníci
byli vyloučeni a naopak hnáni k odpovědnosti.
Uvedu vám typický příklad, který
jste před časem slyšeli v rozhlasu. Odsouzený
zrádce Mohapl prohlásil před Národním
soudem, že se hlásil dobrovolně na kopání
zákopů proti Sovětskému svazu. Upozorňujeme,
že ačkoliv byl zbaven občanských práv,
jeho žena, kdyby zrádce Mohapl zemřel, by jako
vdova dostala odškodnění za tuto službu
v zákopech plně, poněvadž, jak právníci
tvrdí, pozůstalostní důchody nejsou
zbavením občanských práv postihovány.
Bude proto třeba, aby se ministerstvo sociální
péče a ochrany práce řídilo
resolucí rozpočtového výboru, která
staví všeobecnou zásadu. že se nemá
dostat výhody tohoto zákona lidem, kteří
by měli být naopak potrestáni za svou dobrovolnou
pomoc nacistickému režimu, a aby ministerstvo učinilo
všechno, aby ti, kdož se budou o tuto výhodu
ucházet, prokázali, že dobrovolně nekonali
práce a služby, které se nesrovnávaly
se zájmem národa.
Vládní návrh zákona po úpravě
sociálně-politickým a rozpočtovým
výborem pamatuje i na odčinění křivd
našeho studentského dorostu, kterému okupantský
režim zabránil pokračovat ve studiích.
Kdyby byli postižení studenti studovali, byli by rodiče-pensisté
pobírali na ně pensijní příspěvky
až do 24. roku jejich věku. Totéž se týká
i sirotčích důchodů. Zjišťujeme
s povděkem, že projednávaný zákon
řeší i tyto otázky.
V celku však zdůrazňuji, že je třeba,
aby v době co možno nejkratší byl Národním
shromážděním projednán a určen
způsob, jakým budou odstraněny i křivdy,
jež utrpěly osoby, o nichž jsem se prve zmínila
a případně i další, jež
musíme my všichni upřímnou spoluprací
zjišťovat. (Potlesk.)
Místopředseda Petr: Přerušuji
projednávání denního pořadu.
podle § 2, odst. 4 jedn. řádu obdrželi:
na dnešní schůzi posl. Hora a Václ.
David, na včerejší a dnešní
schůzi posl. dr Čech.
posl. Hodinové-Spurné min. zdravotnictví
o zastavení provozu v podolském sanatoriu (Č.
D 13).
posl. dr Kácla min. školství a osvěty
ve věci služebních a platových poměrů
některých administrativních zaměstnanců
vysokých škol (Č. D 14)
za schůze:
min. nár. obrany a min. zemědělství
(tisk 207) na interp. posl. Štambachra,
min. spravedlnosti (tisk 208) na interp. posl. dr Bunži,
min. průmyslu (tisk 209) na interp. posl. dr Loubala,
min. školství a osvěty a min. vnitra (tisk
215) na interp. posl. Uhlířové.
Vládní návrh zákona o letním
čase (tisk 216).
Výboru ústavně-právnímu
přikázán vládní návrh
zákona tisk 216.
Místopředseda Petr oznámil, že
se předsednictvo usneslo, aby se příští
schůze konala v úterý dne 5. března
1946 o 14. hodině
1. Nevyřízené odstavce pořadu této
schůze.
2. Zpráva výboru branného a ústavně-právního
podle § 35 jedn. řádu o vládním
návrhu zákona o úpravě některých
právních poměrů vojenských
gážistů z povolání.