Při nakažlivé obrně vepřů
činí výše odškodného 4/5
ceny zvířete, a to 4/5 tržní
ceny, jde-li o telata a běhouny, a 4/5
jatečné ceny u ostatních vepřů.
Maso zvířete je však při obrně
téměř nezměněno. Používá
se ho k výrobě konserv, nebo se uvádí
do oběhu ve vařeném stavu k výrobě
tlačenky, případně i uzenin. Výtěžek
rovná se proto zpravidla stoprocentnímu výtěžku
pří normální porážce.
Jde-li o vepře přes 50 kg, kteří se
odškodňují jako vepří jateční.
Zemědělci tedy vytěží při
prodeji nuceně poražených vepřů
přes 50 kg těžkých více, jestliže
nákazu zatají, než jim podle citovaného
nařízení poskytuje stát pří
poražení těchto zvířat na úřední
příkaz. Touto skutečností vzniklo
nebezpečí zatajování nakažlivé
obrny vepřů a obcházení předpisů
veterinárně ochranných, což by mohlo
mít za následek daleko větší
ztráty, spojené s vyššími výdaji
na odškodném.
Vzhledem k těmto okolnostem došlo již v roce
1946 k vydání vyhlášky nákazové
pokladny ze dne 2. července 1946, č. 1487, Úřední
list částka 116/1946, jíž se stanoví
20 procentní příspěvek k dosavadnímu
odškodnění při nakažlivé
obrně vepřů, takže odškodněný
obdrží plných 100 % ceny, vypočtené
podle odškodňovacích předpisů.
K vydání uvedené vyhlášky došlo
za předpokladu, že se ministerstvo zdravotnictví
postará o patřičné zákonné
ustanovení, podle kterého by bylo odškodné
v plné výši 100 % uhrazeno ze státní
pokladny. To se děje touto předlohou zákona.
Ne Slovensku se poskytuje odškodné podle zákona
č. 72 Sb. zákona ze dne 18. dubna 1941 a oddílu
6 zákona z 1. července 1943, č. 100 Sb.,
o tlumení nákaz zvířat. Ministr zdravotnictví
přislíbil, že předloží v
brzké době osnovu jednotného zákona
o odškodněních a podporách při
nákazách a jiných nemocech zvířat,
který bude platit v celém státě. Do
doby, než se tento zákon uskuteční,
budou v účinnosti dosud platné rozdílné
předpisy v zemích českých a na Slovensku.
Tento zákon má veliký význam pro naše
zemědělství i pro zásobování
našeho obyvatelstva. Zemědělcům zmenšuje
podnikatelské ztráty a zmenšením těchto
ztrát vybízí zemědělce k zvýšení
chovu vepřového dobytka a tím ke zlepšení
zásobování našeho obyvatelstva. Nakažlivá
obrna vepřů způsobuje našemu zemědělství
stamilionové ztráty ročně.
Pokládám za svou povinnost apelovat s tohoto místa
na naše výzkumníky a vědce v oboru veterinářském,
aby svou intensivní prací získali taková
ochranná opatření, která by zamezila
šíření této zhoubné nemocí,
ohrožující chov naších vepřů
a výživu našeho obyvatelstva. Zdárný
výsledek jejích práce uvítali by naši
zemědělci s povděkem právě
tak, jako uvítají tento zákon. Děkují
jejich jménem ministerstvu zdravotnictví za jeho
přípravu. Těším se, že nám
v brzké době bude předložen jednotný
zákon o odškodnění při nakažlivých
chorobách hospodářských zvířat,
platící pro celou republiku, a prosím slavnou
sněmovnu, aby přijala tento zákon ve znění
zprávy výborové. (Potlesk.)
Předseda: Zpravodajem za výbor zemědělský
je p. posl. Bezděk. Dávám mu slovo.
Zpravodaj posl. Bezděk: Pane předsedo, paní
a pánové!
Jako zpravodaj zemědělského výboru
ústavodárného Národního shromáždění
zaujal jsem k vládnímu návrhu stanovisko
a doporučil jeho přijetí. Činím
tak znovu v plenu této sněmovny. Až dosud bylo
odškodnění pří ztrátách
zvířat, vzniklých zvířecí
nákazou, upraveno vládním nařízením
ze dne 28. září 1943, č. 262 Sb. Tímto
zákonem bylo stanoveno pří nakažlivé
obrně vepřů odškodné ve výší
4/5 ceny zvířete a tržní
ceny, šlo-li o ostatní vepře. Poněvadž
se masa pří obrně vepřů používá
k výrobě konserv a výtěžek se
pravidelně rovná 100 % normální jatečné
ceny, vznikla tato situace: Při nucené porážce
vepřů, postižených obrnou, bylo docilováno
normálního 100 % zpeněžení, zatím
co pří porážkách zvířat
na úřední příkaz bylo docilováno
náhrady jen ve výši 4/5
ceny.
Tato skutečnost měla za následek, že
obrna vepřů byla namnoze zatajována, že
docházelo k obcházení veterinárních
předpisů a opatření obrany, aby zemědělce
nepostihlo ztrátové zpeněžení
pří porážce vepře na úřední
příkaz. Tato situace si vynutila vydání
zákona o odškodnění pří
nakažlivé obrně vepřů, který
stanoví 20 % příspěvek k dosavadním
4/5 odškodného, takže bude
docíleno plného 100 % odškodnění,
jako se dosahuje při normálním jatečném
zpeněžení.
Při této příležitosti bych chtěl
zhodnotiti naši živočišnou produkci a zmínit
se o některých jejích problémech.
Živočišná výroba je tak význačnou
složkou naší zemědělské
produkce, že je třeba věnovati tomuto odvětví
výroby co největší pozornost. Neposuzuji
význam naši živočišné výroby
jen s hlediska dnešní situace, ale i s hledisek budoucího
vývoje. Nechci hodnotit význam živočišné
výroby ani s hlediska národní výživy
a národního hospodářství. Posuzujeme-li
naši živočišnou produkci s hlediska výživy,
musíme konstatovat, že tato část zemědělské
výroby bude stále více stoupat. Nutno uvážit,
že jsme svědky postupného odklonu obilovin
a rostlinné výživy, zatím co stoupá
spotřeba masa a tuků, t. j. sádla i másla.
Člověk žije poněkud jinak, než
žil před několika desítkami let. Požadavky
kladené na člověka jsou stále větší.
Zvyšuje se jeho duševní námaha a proto
potřebuje lidské tělo více jemnější
a lehko stravitelné potravy, t. j. potravy bílkovité.
Tuto dokonalejší a hodnotnější
potravu může dát právě živočišná
produkce. Živočišné produkty představuji
po stránce kalorií a výživnosti produkty
mnohem hodnotnější a lehčeji stravitelně,
než jsou produkty rostlinné, moučné,
t. j. uhlohydrátové. Proto musíme mít
zájem na rozvoji živočišné produkce
s hlediska národní výživy.
Stejně veliký význam má živočišná
produkce pro zemědělce s hlediska tržby. Živočišná
produkce představuje zvlášť u drobných
a středních zemědělců, jmenovitě
v horských chudších krajích, převážnou
část tržby a hospodářských
prostředků. Pro zajímavost bych zde uvedl
statistiku jedné obce v našem kraji, kterou jsem si
opatřil v hospodářském roce 1944-45.
I když zde jde o ceny před měnovou úpravou
a o dobu válečnou, přes to data, která
vám zde uvedu, budou velmi názorná a přesvědčivá.
Obec, ve které jsem statistická data zjišťoval,
má rozlohu 2.202 ha a je v ni 300 zemědělských
závodů o průměrné velikosti
7,34 ha, z čehož připadá na zemědělskou
půdu jen 6,35 ha. V obci převládají
drobné a střední zemědělské
podniky. Do 5 ha je zde 122 zemědělských
závodů, od 5 do 10 ha 131 závodů,
od 10 do 15 ha jen 39 závodů a na větši
závody připadá jen 8 podniků.
V hospodářském roce 1944-45 byla tržba
za 663.495 l mléka 1,161.116 Kčs, za 1477 q hovězího
masa 1,181.680 Kčs, za 635,70 q vepřového
masa 762.840 Kčs, za 228.654 kusů vajec 208.216,30
Kčs; celkem tedy bylo za živočišnou produkci
utrženo 3,313.852, 30 Kčs.
Za 1463 q chlebových obilnin bylo utrženo 292.600
Kčs, za 1576 q krmného obilí 266.900 Kčs,
celkem za produkci rostlinnou 559.500 Kčs.
Zde vidíme, jak veliký a rozhodující
je podíl živočišné výroby
na tržbě zemědělce. Na jedné
straně 3,313.852,30 Kčs tržby za živočišné
výrobky a na druhé straně jen 559.500 Kčs
na tržbě za rostlinnou produkci. Tento rozdíl
by byl jistě ještě větší,
kdyby dodávky krmného obilí nebyly v době
okupace vynucovány a kdyby mohlo být zkrmeno. Rozdíl
by ještě více vynikl, kdybychom vzali zřetel
na nynější ceny živočišných
výrobků, které byly poměrně
více zvýšeny než obili.
Již dříve jsem řekl, že na živočišné
výrobě jsou závislí především
střední a drobní zemědělci,
kteří v poměru k rozloze své půdy
měli vždy nepoměrně více dobytka
a zvířectva než velkostatky, jež se zase
více věnovaly polnohospodaření. Péče
o živočišnou výrobu je tudíž
v prvé řadě péčí o drobné
a střední zemědělce.
A nyní bych se chtěl zmínit o tom, jak velký
význam má živočišná výroba
s hlediska národohospodářského. Náš
vyspělý zemědělec neprodukuje jen
konsumní zboží a jatečný dobytek.
Náš zemědělec je chovatelem, který
produkuje vysoce kvalitní chovný materiál.
v mnohých směrech zaujímáme vedoucí
místo v Evropě. Na příklad v chovu
prasat se můžeme měřit i se zahraniční
konkurencí. Četné návštěvy
zahraničních odborníků a jejich úsudky
jsou toho nejlepším dokladem. Naše zemědělství
nepočítá do budoucna jen s produkty konsumního
materiálu, nýbrž i s produkcí kvalitního
materiálu chovného. Tento chovný materiál
potřebujeme k výměně nevýkonných
chovů domácích a na další rozšíření
produktivních kontrolovaných chovů. Zvedneme-li
všeobecně kvalitu našeho dobytka, zvedneme tím
i jeho produktivnost, zlevníme tím výrobu
a dodán e našemu konsumu větší
množství živočišných výrobků.
Vedle toho musíme počítat s vývozem
chovného materiálu, který nedovede produkovat
většina ostatní ciziny. vývoz chovného
materiálu může představovat pro naše
národní hospodářství nesmírné
přínosy a cenné devisy. V tomto odvětví
jsme dosud mohli rozvinout vývoz s ohledem na domácí
potřebu velmi málo. Viděli jsme však
u sladu, brambor, cukru a jiných zemědělských
výrobků, že znamenají pro náš
vývoz velmi značné položky. Tyto produkty
často představovaly podstatnou část,
dokonce i většinu našeho vývozu.
Uvědomujeme-li si tento veliký význam živočišné
produkce pro zemědělství, pro národní
hospodářství i výživu národa,
pak je nutno, abychom tomuto odvětvi naší zemědělské
výroby věnovali také všechnu pozornost,
které zasluhuje.
Chci-li mluvit o potřebách naši živočišné
výroby, našeho chovatelství, jsem postaven
před celý komplex problémů a úkolů,
které volají po naléhavém řešeni.
Jednáni o dnešním zákoně o odškodném
při obrně vepřů je jenom malou částečkou
toho, co je třeba v živočišné výrobě
řešit.
Chceme-li dále zvelebovat naši živočišnou
výrobu, musíme v prvé řadě
položit na pevný základ kontrolu užitkovosti
a dědičnosti. Tuto kontrolu můžeme budovat
na milodarech, poskytovaných od případu k
případu. V zásadě bych byl pro povinnou
kontrolu užitkovosti a dědičnosti, kterou by
měl financovat stát, podobně jako kontroluje
živnosti a průmysl. Za všech okolnosti je při
nejmenším třeba udržeti v platnosti prováděni
vládního nařízení o kontrole
užitkovosti a dědičnosti, podle kterého
polovinu výloh hradí stát a polovinu chovatelé.
Je překvapující, že na kontrolu užitkovosti
a dědičnosti peníze nejsou, a na jiné,
méně důležité věci jsou.
Nutno si uvědomit, že kontrola užitkovosti a
dědičnosti je hybnou pákou celé zvelebovací
činnosti a základem dalšího zvyšováni
výrobnosti.
Podobně je třeba, aby bylo novelisováno vládni
nařízení čís. 361/41 o plemenitbě
hospodářských zvířat, a to
doplněním zákonem o licenci plemenic. Jsme
svědky toho, že se ustanovení zákona
o plemenitbě nedodržují, a to ani místními,
ani okresními i zemskými národními
výbory, a že namnoze jsou trpěni t. zv. černí
plemeníci, čímž se vnáší
do našich chovatelských snah úplný rozvrat
a chaos.
Neméně důležitým problémem
jsou nakažlivé choroby a zdravotní stav našich
zvířat. Chovy skotu jsou ve velké míře
zamořeny tuberkulosou, a to často i v oblastech
s vyspělými chovy. Tuberkulosa krav je tak rozšířena,
že to až zaráží. Je zde velké
nebezpečí přenesení a rozšíření
tuberkulosy na lidi a děti. Tento problém zasluhuje
největší pozornosti. Je třeba organisovat
hromadnou tuberkulinaci, aby mohl být vadný dobytek
soustavně vyřazován a vyměňován.
Dále je třeba řešiti otázku neplodnosti
skotu. Neplodností skotu vznikají obrovské
národohospodářské ztráty i
ztráty na národní výživě.
Neplodnost vyžaduje rovněž soustavné potírání
a léčení, zvlášť když
jde většinou o případy snadno léčitelné.
Dalšími chorobami, které je nutno soustavně
léčit a potírat, je obrna prasat a červenka.
Ztráty na prasatech, jak mi dneska ráno řekl
předseda Nepomucký, jsou tak veliké
a zarážející, poněvadž jsou
to statisícová čísla. Náš
konsum je uhynutím nedorostlých prasat ročně
připravován o veliké množství
masa a sádla.
Je třeba nejen léčiti tyto choroby a zavésti
povinné očkovaní prasat proti července,
ale je také třeba čelit všem těmto
nákazám, budovat zdravotní výzkumné
ústavy, zkoušet různé vakcinace. V jiných
státech, zvláště v Sovětském
svazu, je věnována těmto otázkám
mnohem větši péče než u nás.
Dnešní situace na vesnici je často svízelná.
Je naprostý nedostatek veterinářů,
a pokud jsou, jsou zavaleni různými povinnostmi
policejně zdravotními na rozdělovnách,
takže jim na vlastní zvěrolékařskou
praxi nezbývá času. Tento stav je neudržitelný
a povede k dalšímu úpadku zdravotního
stavu dobytka, nebude-li účelně a rychle
řešen.
Nemoci dobytka je třeba předcházet i dobrým
ustájením. V našem kraji mám zkušenosti,
že na př. obrna prasat se vyskytuje poměrně
velmi málo u kontrolovaných chovů, které
jsou vesměs dobře a hygienicky ustájeny.
Je třeba zlepšovat chlévy, vepřince,
budovat vyhovující kurníky, stavět
letni boudy i pro prasata, budovat pastviny a výběhy.
Tímto způsobem prospějeme velmi účinně
zdravotnímu stavu našeho hospodářského
zvířectva a předejdeme mnohé choroby
a nákazy. Bohužel, možnosti těchto staveb
a adaptací jsou nesmírně omezené.
Není stavebního materiálu, ani finančních
prostředků. Jsem často svědkem toho,
že by zemědělci prováděli alespoň
drobné úpravy a opravy stájí a vepřinců,
ale nemají přídělu železa, cihel
a jiného potřebného materiálu.
Konečně jsou zde i problémy cenové,
které budou nepříznivě ovlivňovat
naši živočišnou výrobu. Budou-li
v budoucnosti zajištěny uspokojivě ceny živočišných
výrobků tak, aby tato výroba nebyla ztrátová,
pak půjdeme v tomto směru k dalšímu
rozmachu. Zemědělci nežádají
žádných podpor ani milodarů, žádají
jen spravedlivou odměnu za svoji práci, a to za
práci těžkou a bezpříkladně
obětavou. Obdrží-li zemědělci
spravedlivou odměnu za svoji práci, pak si vše
ostatní vytvoří svou vlastní přičinlivostí,
svou bezpříkladnou houževnatosti a pracovitostí.
Z těchto závažných důvodů,
které j sem uvedl, doporučuji, aby návrh
zákona byl přijat a 20 % příspěvek
k odškodnému byl hrazen ze státních
prostředků, jak návrh zákona předpokládá.
Přijetí tohoto zákona sice zvýši
státní výdaje asi o 1,200.000 korun v rozpočtu
veterinární správy, tato částka
je však pro ni zajištěna v rozpočtu. Na
druhé straně bude tato rozpočtová
částka vyvážena mnohými klady.
Nebude důvodů k zatajování nákazy
při obrně prasat, jak se dálo, ani k obcházení
veterinárních opatřeni. Tím bude zabráněno
dalšímu rozšiřování nákaz,
které by našemu zemědělství i
celému našemu národnímu hospodářství
i národní výživě přinesly
nesmírné škody a ztráty. (Potlesk.)
Předseda: Zpravodajem za výbor rozpočtový
je pan posl. Vítek. Dávám mu slovo.
Zpravodaj posl. Vítek: Pane předsedo, paní
a pánové!
Osnova zákona o odškodněni při nakažlivé
obrně vepřů pozměňuje dosavadní
stav, který se ukázal nedostatečný.
Oba zpravodajové, jak zpravodaj výboru zdravotnického,
tak i výboru zemědělského, dostatečně
vysvětliti důvody pro její uzákonění.
Rozpočtový výbor se osnovou zabýval
se stanoviska nákladů. Výdaje státu
se uzákoněním této osnovy zvýší
o 1 milion dvě stě tisíc Kčs. Tuto
částku lze považovati za zajištěnou
v rozpočtu veterinární správy pro
rok 1947. Výbor při tom zjistil, že toto opatřeni
je jen prozatímní, než bude vypracována
osnova, která by platila pro celé území
Československé republiky. Z toho důvodu také
přijal rozpočtový výbor resoluci,
která se týká této otázky na
Slovensku.
Jménem rozpočtového výboru proto navrhuji,
aby osnova byla přijata tak, jak byla vytištěna,
i s připojenou resolucí. (Souhlas.)
Předseda: Ke slovu není nikdo přihlášen.
Rozprava odpadá. Přistoupíme k hlasování.
Osnova má 3 paragrafy, nadpis a úvodní formuli.
Poněvadž není pozměňovacích
návrhů, dám o celé osnově hlasovati
najednou podle zprávy výborové. (Námitky
nebyly.)
Námitek není.
Kdo tedy souhlasí s celou osnovou zákona, to je
s jejími 3 paragrafy, nadpisem a úvodní formulí,
podle zprávy výborové, nechť zvedne
ruku! (Děje se.)
To je většina. Tím ústavodárné
Národní shromáždění přijalo
tuto osnovu zákona podle zprávy výborové
ve čtení prvém.
Z usnesení předsednictva podle § 54, odst.
1 jedn. řádu vykonáme ihned druhé
čtení.
Ad 3. Druhé čtení osnovy zákona
o odškodnění při nakažlivé
obrně vepřů (tisk 489).
Jsou nějaké návrhy oprav nebo změn
textových?
Zpravodaj posl. Desenský: Není jich.
Zpravodaj posl. Bezděk: Nejsou.