Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
(1) K důchodům z invalidního a
starobního, pensijního a provisního pojištění,
na jejichž výplatu měl oprávněný
nárok v prosinci 1946, se poskytují pro rok 1946
tyto jednorázové přídavky:
k důchodu invalidnímu a starobnímu | Kčs 600.-, |
k důchodu vdovskému a vdoveckému | Kčs 400.-, |
k důchodu sirotčímu, rodičů a jiných pozůstalých | Kčs 200.-, |
k přídavku na děti (vychovávacímu příplatku) | Kčs 200.-. |
Přídavek se neposkytuje k starobním odměnám
z provisního pojištění.
(2) Požívá-li oprávněná
osoba několika důchodů uvedených v
odstavci 1, poskytuje se jí pouze přídavek
nejvyšší. Přídavek podle tohoto
zákona nepřísluší poživatelům
odpočivných a zaopatřovacích platů
z prostředků veřejných, leč
by přídavek podle tohoto zákona byl vyšší;
dále nepřísluší zaměstnaným
důchodcům, jestliže měli ze svého
zaměstnání nárok na plný vánoční
příspěvek v roce 1946.
(1) K důchodům z úrazového
pojištění, na jejichž výplatu měl
oprávněný nárok v prosinci 1946, se
poskytují pro rok 1946 tyto jednorázové přídavky:
a) | k důchodu zraněného se ztrátou schopnosti k výdělku 100% | Kčs 600.-, |
b) | k důchodu zraněného s menší ztrátou schopnosti k výdělku, nejméně však se ztrátou schopnosti 50%, poměrná část z částky Kčs 600.-, která odpovídá míře zmenšení schopnosti k výdělku, | |
c) | k důchodu vdovskému a vdoveckému | Kčs 400.-, |
d) | k důchodům ostatních oprávněných osob | Kčs 200.-. |
(2) Přídavek se neposkytuje osobám,
které měly nárok na jednorázový
přídavek již z důchodového pojištění,
poživatelům odpočivných a zaopatřovacích
platů z prostředků veřejných,
leč by přídavek podle tohoto zákona
byl vyšší, jakož i zaměstnaným
důchodcům, jestliže měli ze svého
zaměstnání nárok na plný vánoční
příspěvek v roce 1946. Požívá-li
oprávněná osoba několika důchodů
z úrazového pojištění, poskytne
se jí pouze přídavek nejvyšší.
K důchodům vypláceným do ciziny se
přídavek neposkytuje.
Neprávem přijaté přídavky jest
nositel pojištění oprávněn sraziti
si z běžného důchodu nebo z jiné
dávky, na kterou má týž příjemce
nárok.
Přídavky podle tohoto zákona jsou osvobozeny
od daně důchodové.
Náklady spojené s výplatou přídavků
podle tohoto zákona hradí nositelé pojištění
ze svého.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem 1. prosince 1946; provede jej ministr sociální
péče.
Stejně jako tomu bylo v roce 1945, ukázala se i
v roce 1946 potřeba poskytnouti k důchodům
z veřejnoprávního sociálního
pojištění alespoň jednorázové
přídavky, protože ani v tomto roce se nemohlo
ještě přikročiti k všeobecné
úpravě důchodů a k jejich přizpůsobení
dnešní cenové hladině. Dalším
důvodem bylo, že jednorázové přídavky
byly poskytnuty podle usnesení vlády i příjemcům
odpočivných a zaopatřovacích platů
z prostředků veřejných a že přídavky
dostali také všichni aktivní zaměstnanci,
ať již soukromí nebo veřejní. Ježto
provedení výplaty přídavků
bylo sociálně politicky velmi naléhavé,
byla výplata přídavků k důchodům
ze sociálního pojištění již
provedena podle zásad navrhovaného zákona,
a to zároveň s výplatou přídavků
veřejným pensistům a soukromým i veřejným
zaměstnancům.
Předkládanou osnovou má býti toto
sociálně politicky odůvodněné
opatření sankcionováno.
Obsahově navazuje osnova na zákon č. 157/1945
Sb. o jednorázových přídavcích
k důchodům z veřejnoprávního
sociálního pojištění za rok 1945.
Výše přídavků podle osnovy jest
stejná jako výše přídavků
poskytovaných v roce 1946 k odpočivným a
zaopatřovacím platům z prostředků
veřejných a jest přizpůsobena i výši
vánočního příspěvku
náležejícího zaměstnancům.
Nárok na přídavky není - na rozdíl
od zákona č. 157/1945 Sb. - omezen horní
hranicí, ježto podobné omezení nebylo
stanoveno také pro obdobné přídavky
poskytované k odpočivným a zaopatřovacím
platům z prostředků veřejných.
Se zřetelem ke zkušenostem získaným
při provádění zákonů
č. 156/1945 Sb. a č. 157/1945 Sb. byly do osnovy
pojaty klausule zabezpečující, aby při
souběhu nároků na přídavky
z různých důvodů byl poskytován
přídavek toliko jediný, při čemž
se přihlíží i k přídavkům
poskytovaným k odpočivným a zaopatřovacím
platům z prostředků veřejných
a k vánočnímu příspěvku
náležejícímu zaměstnancům.
Přídavky se podle osnovy poskytují i k důchodům
z úrazového pojištění. Jest totiž
poměrně značný počet osob,
které jsou neschopné výdělku pro úraz
utrpěný v práci, které však požívají
důchodu toliko z úrazového pojištění.
Nedalo by se proto sociálně politicky odůvodniti,
aby se výplata přídavků k důchodům
z úrazového pojištění zcela odpírala.
Aby se však zabezpečila výplata přídavků
toliko v případech skutečně potřebných,
mají přídavky k důchodům zraněného
podle osnovy náležeti pouze tehdy, činí-li
ztráta schopnosti k výdělku nejméně
50%, t. j. toliko k důchodům těžce zraněných.
K tomuto řešení vedla úvaha, že
při menší neschopnosti k výdělku
poživatel důchodu bude zpravidla zaměstnán
a bude míti tudíž nárok na vánoční
příspěvek ze svého zaměstnání,
nebo bude míti jiný postačující
zdroj výdělku. Kdyby i v těchto případech
měl příslušeti přídavek
k úrazovému důchodu, bylo by nutné
pečlivě přezkoumávati, zda poživatel
důchodu není zaměstnán nebo není
jinak výdělečně činný,
což by vedlo k neúměrnému administrativnímu
zatížení nositelů pojištění.
Náklad na přídavky si vyžádá
podle odhadu jen v českých zemích částky
asi 258 mil. Kčs. Pokud jde o úhradu, navrhuje se,
aby náklad nesli nositelé pojištění
ze svého. Pro stát nevyplývá tudíž
z osnovy žádné zatížení.