Průmyslový a živnostensko-obchodní výbor
projednal vládní návrh zákona (tisk
1194) ve schůzi dne 29. dubna 1948,
právní výbor ve schůzi dne 29. dubna
1948 a rozpočtový výbor ve schůzi
dne 3. května 1948.
Ve schůzích těchto výborů byly
provedeny ve vládním návrhu změny
a doplňky, o nichž bylo dosaženo shody mezi všemi
výbory. Jako doplněk k důvodové zprávě
k osnově zákona (tisk 1194) je mezi předposlední
a poslední odstavec vložiti:
"Ustanovení § 12, odst. 5 a 6 mají za
účel zabezpečit provedení přídělového
řízení podle § 6, odst. 1 zákona
č. 108/1945 Sb. a zejména podle zákona č.
31/1947 Sb."
Shora jmenované výbory předkládají
ústavodárnému Národnímu shromáždění
upravený návrh zákona tak, jak je zřejmý
z připojeného celkového znění,
které je nerozdílnou součástí
této zprávy.
Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
(1) Dnem 1. ledna 1948 se znárodňují zestátněním
hostinské a výčepnické podniky, pokud
počet osob v podniku zaměstnaných nebo činných
dosáhl kdykoliv od 1. ledna 1946 padesáti osob.
Při zjišťování tohoto počtu
rozhoduje součet všech osob v podniku zaměstnaných
nebo činných bez ohledu na to, kde pracují
nebo pracovaly.
(2) V případě, že se v budovách,
v nichž je provozován hotelový podnik, provozují
mimo to též jiné podniky podle § 16 živnostenského
řádu, na Slovensku podle § 23 živnostenského
zákona, znárodňují se týmž
dnem všechny podniky včetně hotelového
podniku i tehdy, když náležejí různým
majitelům nebo provozovatelům, pokud součet
všech osob v těchto podnicích zaměstnaných
nebo činných dosáhl kdykoliv od 1. ledna
1946 padesáti osob. Ustanovení odstavce 1, věty
druhé platí obdobně.
V lázeňských místech se znárodňují
týmž dnem bez ohledu na počet zaměstnanců
hotelové podniky zařazené podle vládního
nařízení ze dne 13. července 1939,
č. 194 Sb., o třídění podniků
hostinských živností s oprávněním
k ubytování cizinců, nebo vládního
nařízení ze dne 8. května 1939, č.
96 Sl. z., o třídění podniků
hostinských a výčepnických živností
s právem ubytovati cizince, do skupin A a B, a jiná
ubytovací zařízení s náležitostmi
těchto skupin, i když nemají živnostenského
oprávnění podle § 16, odst. 1, písm.
a) ž. ř. nebo podle § 23, odst. 1, písm.
a) ž. z.
Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, vyhlásí
s účinkem doručení v Úředním
listě, které podniky byly tímto zákonem
znárodněny.
(1) Ustanovení §§ 1 a 2 se nevztahují
na podniky státu, ani na
a) podniky, které dne 1. ledna 1948 byly ve vlastnictví
společenstev výdělkových a hospodářských
zřízených podle zákona ze dne 9. dubna
1873, č. 70 ř. z., o společenstvech výdělkových
a hospodářských, na Slovensku ve vlastnictví
družstev zřízených podle §§
223 a násl. zák. čl. XXXVII/1875, o obchodním
zákonu, a byly jimi přímo provozovány,
s výjimkou podniků a závodů, které
nejpozději do 31. prosince 1948 určí ministr
vnitřního obchodu v dohodě s Ústřední
radou odborů a Ústřední radou družstev,
na Slovensku též po slyšení pověřence
průmyslu a obchodu,
b) podniky, které dne 1. ledna 1948 byly ve vlastnictví
svazků lidové správy a byly jimi přímo
provozovány, s výjimkou podniků, které
nejpozději do 31. prosince 1948 určí vláda
na návrh ministra vnitřního obchodu, na Slovensku
učiněný po slyšení pověřence
průmyslu a obchodu,
c) podniky, které jsou nebo budou ve vlastnictví
jednotné odborové organisace a jsou určeny
k zotavení pracujících,
d) podniky, které jsou nebo budou ve vlastnictví
nositelů sociálního pojištění.
(2) Vyžaduje-li toho důležitý zájem
veřejný, zejména zájem hospodářský,
může ministr vnitřního obchodu povoliti
výjimku z ustanovení §§ 1 nebo 2.
(1) Osoby, které jsou povinny zatím vésti
správu znárodněného majetku (§
15), podají ministerstvu vnitřního obchodu
hlášení, jehož vzor vyhlásí
ministr vnitřního obchodu v Úředním
listě. Toto hlášení jest podati do 15
dnů ode dne vyhlášení vzoru. V řízení
musí spolupůsobiti též osoby, které
k tomu budou vyzvány ministerstvem vnitřního
obchodu. Hlášení má býti podepsáno
i závodní radou nebo závodním důvěrníkem;
pokud hlášení nepodává dosavadní
vlastník nebo držitel znárodněného
majetku, je povinen připojiti k němu své
vyjádření.
(2) Dosavadní vlastníci nebo držitelé
podniků znárodněných podle §§
1 a 2 i jiné osoby jsou povinny spolupůsobiti při
sestavování účetních uzávěrek
za dobu do znárodnění, pokud k tomu budou
vyzvány příslušným ústředním
orgánem.
Splní-li se podmínky pro znárodnění
majetku podle §§ 1 a 2 po dni 1. ledna 1948, znárodňuje
se takový majetek dnem který určí
ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, a vyhlásí
podle § 3; lhůta k podání hlášení
podle § 5, odst. 1 počíná v těchto
případech dnem, kdy se splní podmínky
pro znárodnění. Jinak platí ustanovení
§ 5 přiměřeně.
(1) Znárodněním nabývá stát
vlastnictví k znárodněnému majetku.
(2) Znárodnění se týká
a) nemovitostí, budov a zařízení,
b) příslušenství podniku počítajíc
v to všechny movitosti a práva (licence, živnostenská
oprávnění, známky, vzorky a pod.),
směnky, cenné papíry, vkladní knížky,
hotovosti a pohledávky,
c) jiných movitostí a práv, než která
jsou příslušenstvím podniku.
(3) Majetku, uvedeného v odstavci 2 se znárodnění
týká, slouží-li nebo je-li určen
k provozu znárodněného podniku, i když
náleží někomu jinému než
vlastníku podniku. Patentů a zásob se znárodnění
týká jen, patří-li vlastníku
neb provozovateli znárodněného podniku.
(4) Spolu s podnikem se znárodňují v rozsahu
plynoucím z ustanovení odstavců 2 a 3:
a) veškeré obchodní podniky a závody
náleže jící vlastníku nebo provozovateli
znárodněného podniku,
b) veškeré podniky a závody, které tvoří
s podnikem znárodněným hospodářský
celek, i když náleží někomu jinému
než vlastníku znárodněného podniku.
(5) Náleží-li znárodněný
podnik komanditní společnosti na akcie, akciové
společnosti, společnosti s ručením
obmezeným, znárodňuje se veškerý
jejich majetek, jakož i ve stejném rozsahu podniky
koncernové, u kterých jim náleží
více než polovina základního kapitálu
nebo na které mají rozhodující vliv.
(6) Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, může
vyjmouti ze znárodnění jednotlivé
majetkové kusy, majetkové soubory nebo práva,
pokud jich není nezbytně třeba k provozu
národního podniku a ponechati je dosavadnímu
vlastníku, kterému může zároveň
uložiti podmínky, zejména, že do stanovené
lhůty zřídí ve prospěch národního
podniku služebnost nebo užívací právo.
(7) O rozsahu znárodnění podle odstavců
2 až 5 rozhoduje ministr vnitřního obchodu,
na Slovensku po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu. Pro řízení o zjištění
rozsahu znárodnění neplatí ustanovení
vládního nařízení ze dne 13.
ledna 1928, č. 8 Sb., o řízení ve
věcech náležejících do působnosti
politických úřadů (správní
řízení).
(1) Národní podnik (§ 12), do kterého
se začleňuje majetková podstata znárodněného
podniku, vstupuje v den jejího převzetí v
závazky znárodněného podniku. Do závazků,
podle nichž má majetková podstata nebo provozní
zařízení znárodněného
podniku přejíti po dni počátku účinnosti
tohoto zákona na třetí osobu, nevstupuje
národní podnik, do kterého byla tato podstata
nebo zařízení začleněno. Za
závazky znárodněného podniku se nepokládají
osobní daně, dávky a poplatky bývalého
vlastníka a majetková podstata znárodněného
podniku ani národní podnik, do něhož
bude začleněna, za ně neručí.
Osobními daněmi a dávkami se rozumí
daň důchodová, válečný
příspěvek, daň rentová přímo
vybíraná, daň z majetku podle vládního
nařízení ze dne 16. prosince 1942, č.
410 Sb., o dani z majetku, majetkové dávky podle
zákona ze dne 15. května 1946, č. 134 Sb.,
o dávce z majetkového přírůstku
a o dávce z majetku, a mimořádné dávky
podle zákona ze dne 31. října 1947, č.
185 Sb., o mimořádné jednorázové
dávce a mimořádné dávce z nadměrných
přírůstků na majetku. Způsob
úhrady těchto osobních daní a dávek
stanoví ministr financí vyhláškou v
Úředním listě. Začlení-li
se majetková podstata do několika národních
podniků, určí ministr vnitřního
obchodu, na Slovensku po slyšení pověřence
průmyslu a obchodu, zároveň s opatřením
podle § 12, do kterých závazků vstoupí
jednotlivý národní podnik. Ministr vnitřního
obchodu dále určí v dohodě s ministrem
financí, na Slovensku též po slyšení
pověřenců průmyslu a obchodu a financí,
do kterých závazků patřících
k jiným než znárodněným majetkovým
podstatám, začleněným podle §
12, národní podnik vstupuje; za závazky patřící
k podniku nebo závodu, který náleží
státu, se nepokládají povinnosti, které
vyplývají z poskytnutí prostředků
státem, pokud přesahují bilanční
hodnotu jiného než investičního majetku.
(2) U závazků, které jsou hospodářsky
neodůvodněné, počítajíc
v to závazky ze služebních smluv zaručujících
zaměstnancům nepřiměřeně
vysoké platy, zaopatřovací požitky,
odbytné a pod., může se národní
podnik domáhati zrušení nebo jiné přiměřené
úpravy. Nedojde-li o tom k dohodě, rozhodne rozhodčí
soud zřízený podle zákona ze dne 21.
listopadu 1946, č. 228 Sb., o rozhodčích
soudech pro úpravu některých závazků
národních podniků.
(3) Za závazky znárodněného podniku
nebo jiných začleněných majetkových
podstat (§ 12) neručí stát ani když
dojde k úpravě závazků podle §
9.
(1) Jsou-li znárodněný podnik nebo jiná
začleněná majetková podstata ke dni
převzetí předluženy, může
národní podnik požádati soud, aby do
výše obecné ceny aktiv předluženého
podniku nebo předlužené podstaty ke dni převzetí
upravil uspokojení závazků, patřících
k tomuto podniku nebo k této podstatě a určil
jejich splatnost, přihlížeje k hospodářským
možnostem národního podniku.
(2) Věřitelé jsou povinni na vyzvání
soudu vyhláškou v Úředním listě
ve lhůtě stanovené soudem přihlásiti
své nároky k řízení o návrhu
podle odstavce 1; neučiní-li tak, jejich nároky
proti národnímu podniku zanikají.
(3) Úprava podle odstavce 1 se provede takto:
a) nedotčeny zůstávají závazky
vyplývající z nároků věřitelů
na vyloučení věcí z podstaty znárodněného
podniku nebo jiné začleněné majetkové
podstaty, pokud takovéto nároky nezanikly znárodněním;
b) nedotčeny zůstávají též
závazky, vyplývající z nároků
věřitelů, majících právo
na oddělené uspokojení z určité
věci, pokud jsou kryty hodnotou této věci;
c) ostatní závazky, které podle pořadí
jim příslušejícího [písm.
d)] nebudou kryty rozdílem mezi obecnou cenou aktiv znárodněného
podniku nebo jiné začleněné majetkové
podstaty a hodnotou závazků, které podle
ustanovení písm. a) a b) zůstanou nedotčeny,
se uspokojí poměrně. Za takovéto závazky
se pokládají také závazky uvedené
pod písm. a), které nejsou kryty způsobem
tam uvedeným;
d) závazky, na něž se vztahují ustanovení
písm. c), se zařazují podle pořadí
do čtyř tříd. Do prvé třídy
náležejí náklady řízení,
do druhé až čtvrté třídy
náležejí závazky, které podle
obdoby konkursního řízení náležejí
do prvé až třetí třídy.
Závazky téže třídy mají
mezi sebou stejné pořadí.
(4) Pokud závazky podle pořadí jim příslušejícího
nebudou uspokojeny úpravou podle odstavce 3, nepůsobí
proti národnímu podniku. Úprava závazků
podle odstavce 3 působí toliko proti národnímu
podniku.
(5) Zákonem budou vydány podrobné předpisy
o příslušnosti soudní, o řízení
podle předchozích odstavců, o jeho účincích
na promlčení pohledávek, na spory, na exekuční
a konkursní řízení a na práva
na oddělené uspokojení a o způsobu,
jak se zjišťují nároky věřitelů.
(1) Národní podnik může odporovati právním
jednáním, která vykonal vlastník majetku
znárodněného podle oddílu I po 27.
říjnu 1945 v úmyslu poškoditi nebo ztížiti
znárodnění nebo zavléci ve svůj
nebo cizí prospěch majetkové hodnoty.
(2) Odporovati lze do dvou let ode dne uveřejnění
vyhlášky, kterou se o znárodněném
majetku činí opatření podle §
12. Jinak platí přiměřeně ustanovení
zákona ze dne 27. března 1931, č. 64 Sb.,
kterým se vydávají řády konkursní,
vyrovnací a odpůrčí.
(3) Právní jednání o převodu
podniků, na které by se vztahovala ustanovení
oddílu I nebo o převodu kapitálových
účastí na společnostech, jejichž
podniky se znárodňují podle oddílu
I, pokud byla uzavřena v době dvou měsíců
přede dnem znárodnění, jsou platná
jen, schválí-li je ministerstvo vnitřního
obchodu.
(1) Pokud není stanoveno jinak, přísluší
za majetek znárodněný podle oddílu
I náhrada; platí o ní přiměřeně
ustanovení §§ 7 až 11 dekretu presidenta
republiky ze dne 24. října 1945, č. 100 Sb.,
o znárodnění dolů a některých
průmyslových podniků, ve znění
zákona ze dne............1948, č....Sb., o znárodnění
některých dalších průmyslových
a jiných podniků a závodů a o úpravě
některých poměrů znárodněných
a národních podniků (dále jen "dekret")
a článku III zák. č..../1948 Sb.
(2) Náhrada se neposkytuje za majetek znárodněný
podle oddílu I, který ke dni znárodnění
vlastnicky náležel nebo náleží
osobám fysickým, jež byly nebo budou pravoplatně
odsouzeny soudy pro zločin nebo přečin spáchaný
do dne znárodnění
a) po 5. květnu 1945 podle zákona ze dne 19. března
1923, č. 50 Sb., na ochranu republiky, ve znění
předpisů jej měnících a doplňujících,
nebo
b) podle § 43 dekretu, nebo
c) podle zákona ze dne 13. února 1947, č.
15 Sb., o stíhání černého obchodu
a podobných pletich, nebo
d) podle zákona ze dne 13. února 1947, č.
27 Sb., o trestní ochraně provádění
dvouletého hospodářského plánu,
nebo
e) podle zákona ze dne 18. července 1946, č.
165 Sb., o trestní ochraně národních
podniků, znárodněných podniků
a podniků pod národní správou.
(3) O použití cenných papírů
odpovídajících hodnotě znárodněného
majetku, za který se neposkytuje náhrada osobám
uvedeným v odstavci 2, platí přiměřeně
ustanovení § 5, odst. 2, č. 2 zákona
ze dne 11. března 1948, č. 51 Sb., o úpravě
některých finančních poměrů
národních podniků průmyslových
a potravinářských.
(1) Z majetkových podstat znárodněných
podniků, z majetkových podstat nabytých státem
konfiskací nebo jiným způsobem, z podniků
a závodů, které náleží
státu, a z jiného majetku státního
zřídí ministr vnitřního obchodu
v dohodě s ministrem financí, na Slovensku též
po slyšení pověřenců průmyslu
a obchodu a financí, národní podniky, nebo
je začlení do národních podniků.
(2) Ministru vnitřního obchodu, na Slovensku po
slyšení pověřence průmyslu a
obchodu, přísluší zříditi
odštěpný (vedlejší) závod
národního podniku.
(3) Zřízení národního podniku
nebo odštěpného (vedlejšího) závodu
se vyhlásí v Úředním listě.
(4) Ministr vnitřního obchodu může v
dohodě s ministrem financí, na Slovensku také
po slyšení pověřenců průmyslu
a obchodu a financí, vyjmouti z národních
podniků jednotlivé majetkové kusy a práva,
nepotřebuje-li jich národní podnik nezbytně
ke svému provozu, a přenechati je v dohodě
s věcně příslušným ministrem
k začlenění do podniků, ústavů
nebo zařízení, které tomuto ministru
přísluší zřizovati.
(5) Opatření podle odstavce 1 se činí,
jde-li o majetkovou podstatu konfiskovanou podle dekretu presidenta
republiky ze dne 25. října 1945, č. 108 Sb.,
o konfiskaci nepřátelského majetku a Fondech
národní obnovy, jakož i pokud jde o majetkové
podstaty, spravované podle § 16 zákona ze dne
16. května 1946, č. 128 Sb., o neplatnosti některých
majetkově právních jednání
z doby nesvobody a o nárocích z této neplatnosti
a z jiných zásahů do majetku vzcházejících,
po slyšení předsedy příslušného
osidlovacího úřadu.
(6) Rozsah majetkových podstat, jichž se týkají
opatření uvedená v odstavci 5, určí
ministerstvo vnitřního obchodu v dohodě s
osidlovacím úřadem a Fondem národní
obnovy, na Slovensku též po slyšení pověřenectva
průmyslu a obchodu, přiměřeně
podle předpisů pro příděl konfiskovaného
majetku.
(7) Majetek znárodněný podle oddílu
I může ministr vnitřního obchodu v dohodě
s ministrem financí a s věcně příslušným
ministrem, na Slovensku též po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu
1. přenechati za náhradu připadající
na takový majetek podle § 11
a) podnikům lidové správy, které budou
zřízeny podle zvláštního zákona,
b) společenstvům výdělkovým
a hospodářským (družstvům) nebo
jiným právnickým osobám,
2. převésti do působnosti jiného ministra,
aby jej začlenil do podniků, ústavů
nebo zařízení, na něž se jeho
působnost vztahuje.
Národní podnik odvádí přebytky
svých výtěžků státní
pokladně.
O právním postavení a organisaci národních
podniků, o vyrovnání některých
daňových závazků, o úhradě
za konfiskované majetkové podstaty, o berní
povinnosti a o osvobození od daní, poplatků
a dávek platí přiměřeně
ustanovení §§ 13, 15 až 17, § 18, odst.
1, § § 19 až 36, 40 až 42 dekretu. Pravomoc
ústředního (oblastního) orgánu
podle §§ 21, 22 a 27 dekretu a § 5, odst. 2 tohoto
zákona vykonává ministr vnitřního
obchodu, na Slovensku po slyšení pověřenec
průmyslu a obchodu.
Ode dne vyhlášení tohoto zákona platí
pro vlastníka nebo jiného provozovatele znárodněného
podniku, u osob právnických pro orgán povolaný
zastupovati je navenek, po případě pro národního
správce, ustanovení §§ 37 a 38 dekretu,
při čemž k platnosti právních
jednání přesahujících běžnou
správu, jest třeba předchozího souhlasu
ministerstva vnitřního obchodu, uděleného
na Slovensku po slyšení pověřenectva
průmyslu a obchodu.
(1) Dokud jej nezačlení do národního
podniku, může ministr vnitřního obchodu,
na Slovensku po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu, ustanoviti do znárodněného podniku
svého zmocněnce.
(2) Zmocněnec ustanovený podle odstavce 1 zatímně
spravuje podnik obdobně podle ustanovení §
37 dekretu. Ustanovením zmocněnce se zrušuje
národní správa zavedená podle dekretu
presidenta republiky ze dne 19. května 1945, č.
5 Sb., o neplatnosti některých majetkově-právních
jednání z doby nesvobody a o národní
správě majetkových hodnot Němců,
Maďarů, zrádců a kolaborantů
a některých organisací a ústavů,
po případě podle nařízení
Slovenské národní rady ze dne 5. června
1945, č. 50 Sb. n. SNR, o národní správě.
(3) Pro ustanovení zmocněnce a jeho odvolání
platí obdobně ustanovení §§ 14
a 16, 18 a 19 dekretu č. 5/1945 Sb., po případě
podle §§ 13 až 15, 17 a 18 nařízení
č. 50/1945 Sb. n. SNR.
(4) Právní jednání vlastníků,
držitelů a správců, která se
týkají majetkové podstaty podniku, pro nějž
byl ustanoven zmocněnec, jsou, pokud k nim došlo po
jeho ustanovení, neplatná.
(5) Při výkonu své funkce podléhá
zmocněnec dozoru ministra vnitřního obchodu;
ustanovení §§ 22 a 23 dekretu č. 5/1945
Sb., po případě § 20, odst. 1, věty
druhé a §§ 21 a 22 nařízení
č. 50/1945 Sb. n. SNR, platí obdobně.
Národní podnik (§ 12) umístí
ve svých službách podle možnosti především
zaměstnance podniků dotčených tímto
zákonem.
(1) Kdo se dopustí pletich v úmyslu, aby znárodnění
podniků podléhajících znárodnění
zestátněním zmařil nebo zvýšenou
měrou ztížil, bude potrestán pro zločin
těžkým žalářem od jednoho
roku do pěti let a trestem na penězích do
deseti milionů Kčs; v oboru působnosti trestního
zákona zák. čl. V/1878 vysloví soud
zároveň ztrátu úřadu a dočasné
odnětí politických práv.
(2) Kdo poruší některé ustanovení
tohoto zákona nebo nařízení podle
něho vydaných, bude potrestán, nejde-li o
čin soudně trestný, okresním národním
výborem pro správní přestupek trestem
na penězích (pokutou) do pěti milionů
Kčs a trestem na svobodě (vězením,
uzamčením) do šesti měsíců
nebo některým z těchto trestů; pro
případ nedobytnosti trestu na penězích
uloží se náhradní trest na svobodě.podle
míry zavinění do šesti měsíců.
Uloží-li se oba tresty zároveň, nesmí
trest na svobodě spolu s náhradním trestem
za nedobytný trest na penězích činiti
více než šest měsíců.
(3) Tresty na penězích připadají státu.
(1) Ukládá-li soud nebo okresní národní
výbor trest na penězích zaměstnanci,
zmocněnci, zástupci nebo jinému orgánu
fysické nebo právnické osoby, při
jejímž zastoupení byl čin trestný
podle § 18 spáchán může vysloviti,
že tato osoba ručí za uložený trest
na penězích rukou společnou a nerozdílnou.
(2) Tato osoba musí býti, je-li soudu (okresnímu
národnímu výboru) známa, obeslána
k jednání v první stolici a je oprávněna
přednésti skutkové okolnosti, jež mohou
míti význam pro posouzení věci a činiti
návrhy.
(3) Výrok o ručení třeba pojmouti
do rozsudku (trestního nálezu) a osoba tímto
výrokem postižená má právo bráti
jej v odpor odvoláním. V řízení
pro soudně trestný čin může se
veřejný žalobce odvolati také tehdy,
když takový výrok nebyl učiněn.
O odvolání proti takovému výroku platí
totéž, co o odvolání proti výroku
o trestu.
(4) Tresty na penězích se dobývají
na osobě, jíž bylo ručení uloženo,
podle všeobecných ustanovení platných
o trestech na penězích.
(1) Při odsouzení pro zločin podle §
18, odst. 1 nebo při odsouzení pro správní
přestupek podle § 18, odst. 2 k trestu na svobodě
nebo na penězích přesahujícímu
jeden milion Kčs, uveřejní se rozsudek (trestní
nález) v jednom nebo v několika denních listech
určených rozsudkem (trestním nálezem)
na útraty odsouzeného.
(2) Soud (okresní národní výbor) stanoví,
zda mají býti uveřejněny i důvody
rozsudku (trestního nálezu) nebo jejich podstatný
obsah ve znění, které sám určí.
Z odsuzujícího trestního nálezu lze
se do patnácti dnů od jeho doručení
odvolati k zemskému národnímu výboru,
který rozhodne s konečnou platností. Odvolání
jest podati u okresního národního výboru,
který nález vydal. Odvolání má
odkladný účinek.
Přestupky tohoto zákona se promlčují
ve třech letech.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem 1. ledna 1948; provede jej ministr vnitřního
obchodu v dohodě se zúčastněnými
členy vlády.