Při vydávání právních
předpisů jak k zavedení zdokonalené
soustavy plánovitého řízení
národního hospodářství, tak
i k řízení národního hospodářství
musí mít všechny orgány na zřeteli,
že úkolem právních předpisů
je vymezit jen základní pravidla, v jejichž
směrnicích se uskutečňuje řídící
činnost hospodářských orgánů
a organizací i jejich vlastní hospodářská
činnost. Přitom je třeba odstranit z právních
předpisů nezávazné metodické
pokyny. Nové právní předpisy napříště
musí obsahovat jen taková ustanovení, která
mají charakter právní normy, tj. obecně
závazného pravidla. Nesmí obsahovat opatření,
která jsou jen výkonem operativní řídící
činnosti jednotlivých orgánů hospodářského
řízení. Právní předpisy
mají obsahovat pouze nezbytné úpravy organizačních
vztahů, přesné vymezení kompetence
jednotlivých stupňů řízení
a práva a povinnosti socialistických organizací
-včetně úpravy odpovědnosti jak orgánů
řízení, tak i organizací. Při
vymezování kompetence bude třeba vždy
přesně stanovit, na kterém stupni řízení
se ta která působnost uplatňuje. Samozřejmě,
že spolu s působností bude upravena vždy
též odpovědnost za výsledky řídící
činnosti. Při vydávání nových
předpisů musí být též
jasně vymezen vztah nového k dříve
vydaným a zejména vyznačeny předpisy,
které se zrušují.
V této souvislosti je třeba znovu zdůraznit
jak význam úkolů odborných ústředních
orgánů vlády blíže upravovat
působnost orgánů hospodářského
řízení, tak i jejich velikou zodpovědnost
za to, že budou odstraněny dosavadní administrativní
formy řízení.
Vláda a ústřední odborné orgány
budou ústavně zodpovídat Národnímu
shromáždění za důslednější
koordinaci svých a resortních právních
předpisů. Jednotlivé výbory NS přispějí
ústředním orgánům vlády
odstranit zesílením své kontrolní
funkce nepřehlednou spleť nižších
právních norem, které brzdí používání
ekonomických nástrojů. Národní
shromáždění zesílí současně
koordinaci zákonů, aby ani v této oblasti
nebyly brzdy, které by zabraňovaly při řízení
využívat více ekonomických nástrojů.
Při projednávání návrhů
zákonů ve výborech Národního
shromáždění zástupce vlády
požádal výbory NS o podporu vlády při
zavádění zdokonalené soustavy plánovitého
řízení národního hospodářství.
Půjde předně o pomoc na tomto úseku.
Jednotlivé výbory NS se již zabývaly
otázkami právních předpisů
na úseku řízení hospodářství,
ale účinnost musí být nyní
podstatně zesílena. Zkušenosti poslanců
z volebních obvodů a pracovišť mohou přispět
k tomu, aby z našeho právního řádu
byly odstraněny všechny předpisy, které
by znamenaly udržování direktivního,
administrativního řízení národního
hospodářství a které by byly překážkou
uplatňování ekonomických nástrojů
řízení. Na doporučení ústavněprávního
výboru vytvořila vláda vládní
komisi pro koordinaci hospodářských předpisů.
Je třeba skutečně velmi energicky provádět
prověrky všech právních předpisů
na úseku řízení národního
hospodářství. Nejedná se o zákony,
ale jde o resortní předpisy. Podle zprávy
vládní komise pro koordinaci hospodářských
právních předpisů platilo k 1. září
1965 přes 5000 hospodářsko-právních
předpisů, z nichž přes 4000 bylo publikováno
v resortních věstnících nebo přímo
intimováno hospodářským organizacím.
Již tato cifra ukazuje, že dosavadní způsob
řízení národního hospodářství
spočíval spíše v direktivním
administrativním řízení, a nikoli
ve využívání ekonomických stimulů.
Poněvadž počet hospodářsko-právních
předpisů je přímo závislý
na poměru mezi administrativním a ekonomickým
způsobem řízení, bylo by jen logickým
důsledkem změny v systému řízení,
že počet právních předpisů
by měl podstatně klesnout. Bude proto úkolem
i výborů NS sledovat vývoj počtu právních
předpisů, i když samozřejmě se
budou muset zabývat i jejich obsahem. Bude úkolem
Národního shromáždění
zesílit kontrolní funkci výborů v
tomto směru, aby se pravidelně při zavádění
nové soustavy řízeny zabývaly i těmito
záležitostmi, dávaly si předkládat
zprávy resortů a ústředních
odborných komisí a na podkladě zkušeností
poslanců z pracovišť přispěly tak
vládě k zavedení ekonomického způsobu
řízení.
Soudružky a soudruzi, vedle zákona o úpravě
některých odborných ústředních
orgánů vlády je nutno novelizovat zákon
č. 52/1963 Sb. o Státní plánovací
komisi. V tomto zákoně v souladu s usnesením
ÚV KSČ se zdůrazňuje odpovědnost
Státní plánovací komise za přípravu
návrhů dlouhodobých výhledů
rozvoje národního hospodářství
i návrhů koncepcí a zásad hospodářské
politiky. Jde o to, aby Státní plánovací
komise se nezabývala pouze přípravou státních
plánů, ale aby s dlouholetou perspektivou připravovala
i výhledy, z nichž jednotlivé plány
rozvoje národního hospodářství
vycházejí.
Poněvadž zásady zdokonaleného plánovitého
řízení národního hospodářství
povedou k tomu, že se při využívání
ekonomických nástrojů nutně omezí
administrativní řízení, je možno
omezit počet ministerstev a vytvořit taková
ministerstva, která budou moci komplexně řídit
hospodářství na určitém úseku.
Z toho vychází návrh zákona a zřizuje
ministerstvo hornictví, které převezme působnost
dosavadního ministerstva paliv a část působnosti
ministerstva hutního průmyslu a rudných dolů.
Z téhož důvodu se zřizuje ministerstvo
těžkého průmyslu, které převezme
působnost dosavadního ministerstva těžkého
strojírenství, ministerstva všeobecného
strojírenství a částečně
působnost i ministerstva hutního průmyslu
a rudných dolů. Dosavadní čtyři
ministerstva (tj. paliv, hutního průmyslu a rudných
dolů, těžkého strojírenství
a všeobecného strojírenství) se zrušují.
Z ministerstva zemědělství, lesního
a vodního hospodářství se vyčleňuje
působnost na úseku řízení vodního
hospodářství a vytváří
se Ústřední správa vodního
hospodářství jako ústřední
orgán státní správy. Konečně
návrh zákona zrušuje Ústřední
správu pro rozvoj místního hospodářství.
Tento orgán se při plném využívání
ekonomických nástrojů v řízení
místního hospodářství stává
zbytečný a pokud bude třeba centrálně
některou z jeho působností vykonávat,
bude tím pověřeno ministerstvo vnitra.
Návrh zákona, kterým se novelizuje zákon
č. 121/1962 Sb. o hospodářské arbitráži,
provádí v podstatě pouze tu změnu,
zda má být organizaci poskytnuta úhrada při
uložení mimořádného závazného
úkolu. Tyto spory je třeba svěřit
objektivním orgánům, poněvadž
bude k nim docházet zejména v oblasti řízení
organizací nadřízenými organizacemi
nebo orgány.
Konečně vláda předkládá
návrh zákona o Státní bance. Tento
zákon vymezuje novým způsobem úkoly
Státní banky a zejména ji vyjímá
z působnosti ministerstva financí. Výslovně
se konstatuje, že Státní banka je samostatnou
organizací, která je oprávněna řídit
využívání těch ekonomických
nástrojů, které spadají do její
působnosti. Proto napříště bude
generální ředitel Státní banky
vydávat předpisy o poskytování úvěrů,
o úrokových sazbách, o provádění
financování a bankovní kontrole investiční
výstavby apod.
Soudružky a soudruzi poslanci!
Nové uspořádání orgánů
ústředního řízení podle
navrhovaných zákonů nemění
nic na ústavní zodpovědnosti vlády
a členů vlády Národnímu shromáždění
podle článku 66 a 70 ústavy. Vláda
jako kolektivní orgán bude odpovídat Národnímu
shromáždění za vrcholné řízení
národního hospodářství. V činnosti
jednotlivých orgánů Národního
shromáždění, zejména jeho výborů
a předsednictva dojde však po schválení
zákonů ke změně dosavadní praxe,
neboť vedle ministerstev se vytváří
ústřední odborné orgány vlády
s širokou pravomocí a odpovědností.
Jejich hlavním úkolem bude uplatňovat nový
způsob řízení. Ministerstva mají
napříště zaměřit svou
činnost převážně na dlouhodobé
plánování, řízení investiční
výstavby, technického rozvoje a na přípravu
kádrů a postupně omezovat operativní
činnost a přímé řízení
výroby. Tato zásadní změna se promítne
i do celé činnosti Národního shromáždění
a zákonodárné i kontrolní funkce jeho
orgánů.
Jednotlivé výbory Národního shromáždění
navážou nejužší součinnost
s ústředními odbornými orgány
vlády, aby za jejich pomoci získaly mnohem komplexnější
pohledy na řešené problémy. Tak jako
se vytváří úzká spolupráce
s Ústřední komisí lidové kontroly
a statistiky, tak je nutno rozvinout součinnost orgánů
Národního shromáždění
s nově vytvářenými ústředními
odbornými orgány vlády, aby orgány
Národního shromáždění
mohly plnit úspěšně své ústavní
funkce.
Dosavadní praxe úzké spolupráce s
vládou bude proto při zajišťování
nového způsobu řízení ještě
dále prohloubena.
Soudruzi poslanci, výbory Národního shromáždění,
které projednávaly vládní návrhy
zákonů a doporučily je ke schválení,
zdůraznily, že nové uspořádání
ústředního řízení nesmí
znamenat rozšíření správního.
aparátu. Poslanci vyslovovali požadavek, aby nebyl
rozšířen dosavadní administrativní
aparát, počítaje v to aparát ústředního
řízení, resortů, oborových
ředitelství a podniků v celém svém
komplexu, ale aby byl naopak snížen.
Výbory Národního shromáždění,
které doporučují návrhy zákonů
ke schválení, vycházejí z prohlášení
vlády obsaženém v písemném zdůvodnění
návrhů zákonů, že předložené
návrhy zákonů si nevyžadují rozšíření
administrativního aparátu a další požadavky
na státní rozpočet a že nová
úprava organizace a pravomoci ministerstev a dalších
ústředních orgánů povede ke
snížení pracovníků ústředního
aparátu, jak to vyplývá ostatně i
ze snížení počtu ústředních
orgánů státní správy. Perspektivně
by mělo docházet k dalšímu snižování
administrativního aparátu v souvislosti s odstraňováním
direktivního řízení a s uplatňováním
v největší míře ekonomických
nástrojů. Nově vytvářené
odborné ústřední orgány vlády
budou se ve velké míře zabývat zajišťováním
vědeckého řízení národního
hospodářství i státní správy.
Pro omezování administrativního aparátu
je důležité, aby se co nejvíce zjednodušovaly
pracovní postupy administrativních prací,
jako jsou různá hlášení, sledování
statistických ukazatelů apod. Uplatněním
těchto metod, rozšířením automatizace
a mechanizace administrativních prací a podstatným
zkvalitněním aparátu bude možno dále
snižovat administrativní aparát, a je proto
možno pokládat stanovisko vlády za reálné.
Pokud jde, soudruzi poslanci, o právní formu zavádění
zdokonalené soustavy řízení národního
hospodářství, lze pokládat dosavadní
postup za správný. Jde o celou řadu úprav,
které bude třeba důkladně vyzkoušet
a na základě získaných zkušeností
později zakotvit stabilně do právního
řádu. Proto dosavadní postup vlády,
která vydává sama předpisy umožňující
uplatňování ekonomických nástrojů
při řízení nebo s jejímž
souhlasem je vydávají resorty, je jedině
možný. Kde je nutno vydat zákonný předpis,
takový předpis je třeba předložit
Národnímu shromáždění,
jako např. v současné době uvedených
pět návrhů zákonů. Při
dalších úpravách právních
předpisů v oblasti hospodářských
vztahů bude vždy třeba hledat zjednodušení
administrativy a zajistit co nejširší uplatňování
ekonomických nástrojů řízení.
Teprve po delší době bude správné,
aby se zhodnotilo působení dosavadních právních
norem a aby se základní zásady řízení
národního hospodářství i působnost
a organizace orgánů centrálního řízení
zakotvily stabilnějším způsobem v zákonech.
Vždyť i zavádění zdokonaleného
způsobu řízení národního
hospodářství je nutno chápat jako
proces.
V té souvislosti chci zaujmout stanovisko k některým
zmocněním a zmocňováním klauzulím,
jimiž se v návrzích zákonů dává
vládě zmocnění vůči
jednotlivým ústředním odborným
orgánům nebo vůči resortům.
Poněvadž řízení hospodářství
je třeba velmi citlivě přizpůsobovat
vývoji v jednotlivých etapách, není
možno upravovat podrobněji právní problémy
řízení národního hospodářství
v zákonech. Je značně rozdílná
situace v oblasti práva hospodářského
od oblasti právního řádu, které
se týkají práv a povinností občanů.
Zatímco je nutno bezpodmínečně prosazovat
požadavek, aby práva občanů a jejich
povinnosti byly upravovány celkem velmi podrobně
již v samotných zákonech, v oblasti řízení
hospodářství a hospodářských
vztahů je naopak nutno do zákonů vtělovat
jen ta ustanovení, která mají základní
význam a mohou být stanovena pro delší
časové období. S tím souvisí
i otázka zmocnění pro vydávání
podrobnějších předpisů. Vzhledem
k nutnosti umožnit vládě pružné
řízení národního hospodářství
a jeho přizpůsobování k okamžitým
potřebám naší společnosti, je
nutno vymezit vládě pravomoc značně
široce a zmocnit ji k podrobnějším úpravám.
Proto i navrhované zákony umožňují
vládě, aby stanovila podrobněji působnost
ústředních odborných orgánů
i nově zřizovaných ministerstev a ústředních
orgánů státní správy a upravila
jejich spolupráci. V důsledku toho také i
předkládané zákony obsahují
zmocnění k vydávání předpisů
o vymezení působnosti jednotlivých ústředních
orgánů. Tak bude možno, aby vláda zajistila
omezování písemných příkazů
a v řízení zaváděla uplatňování
ekonomických nástrojů.
Pokud zavádění zdokonalené soustavy
řízení vyžaduje změnu orgánů
na Slovensku, navrhuje se, aby tyto změny byly podle čl.
74 písmeno a) ústavy provedeny zákonem Slovenské
národní rady.
Národní shromáždění a
jeho orgány budou sledovat zavádění
zdokonalené soustavy plánovitého řízení
národního hospodářství. Na
základě získaných zkušeností
bude třeba při každé právní
úpravě zabezpečovat prosazování
ekonomických nástrojů jakožto jedině
správných nástrojů, které pomohou
zabezpečit intenzívní rozvoj naší
výroby.
Návrhy zákonů projednaly na společné
schůzi dne 5. listopadu výbor ústavněprávní,
výbor pro plán a rozpočet, průmyslový
výbor pro hlavní výrobní odvětví
a výbor pro investiční výstavbu a
stavebnictví. Změny, které byly doporučeny
na této schůzi, byly zapracovány do vládních
návrhů zákonů, které vám
byly rozdány jako tisky označené č.
60-64. Výbory vyslovily s těmito návrhy souhlas
a doporučily je plénu ke schválení.
Z tohoto důvodu jako společný zpravodaj všech
uvedených výborů navrhuji, aby Národní
shromáždění po projednání
předložené návrhy zákonů
schválilo.
Předseda NS Laštovička: Děkuji
s. Škodovi za přednesenou zprávu z výborů
NS a přerušuji schůzi do 12 hodin.
Předseda NS Laštovička (zvoní):
Zahajujeme rozpravu k předneseným zprávám.
Kdo se hlásí do rozpravy? S. Tymeš, pak s.
Nový.
Posl. Tymeš: Soudružky a soudruzi, přechod
na novou soustavu plánovitého řízení
národního hospodářství patří
mezi největší a nejnáročnější
úkoly schválené ústředním
výborem Komunistické strany Československa
při uskutečňování záměrů
a směrnic XII. sjezdu strany. Vstupujeme do období,
kdy se zásady nové soustavy zavádějí
a kdy je třeba upravovat způsob řízení
a plánování.
Návrhy zákonů, které dnes Národní
shromáždění projednává,
mění strukturu, obsah, metody a styl práce
ústředních řídících
orgánů tak, aby byla zajištěna důsledná
dělba řídící práce a
plné uplatnění principů zdokonalené
soustavy plánovitého řízení
národního hospodářství. Naším
úkolem je posoudit, zda navrhované změny
v práci centrálních orgánů
plně zabezpečují potřeby národního
hospodářství v nové soustavě.
Zpravodaj, místopředseda Národního
shromáždění s. dr. Škoda referoval
o jednání výborů NS, které
návrhy doporučily plénu NS v přesvědčení,
že jsou zaměřeny správným směrem
a vytvářejí předpoklady pro úspěšné
plnění cílů naší hospodářské
politiky.
Tyto návrhy z části vycházejí
i z připomínek jednotlivých poslanců
ve výborech NS a výborů NS. Např.
výbor pro plán a rozpočet se podrobně
zabýval prací Státní plánovací
komise v nových podmínkách řízení
národního hospodářství. Posílení
úlohy pléna Státní plánovací
komise, perspektivního plánování,
svodné a koncepční práce jednotlivých
organizačních útvarů, těsnější
spolupráce s ministerstvy v procesu sestavování
plánu, to vše považujeme za správné
a nutné. Uplatnění základních
principů zdokonalené soustavy plánovitého
řízení vyžaduje od Státní
plánovací komise zabezpečit nepřetržitost
prací na celé soustavě národohospodářských
plánů, přesunout těžiště
prací na dlouhodobý plán a plně využívat
ekonomické nástroje řízení.
Je naprosto logické, že využívání
ekonomických nástrojů řízení
vyžaduje nově upravit také centrální
řízení v oblasti financí, cen a mezd.
Státní komise pro finance, ceny a mzdy bude vedle
Státní plánovací komise druhým
orgánem vlády, který má významnou
úlohu při vytváření podmínek
pro účinné působení ekonomických
nástrojů řízení. Jde také
o zajištění jednoty v provádění
finanční, úvěrové, cenové
a mzdové politiky. Nová soustava předpokládá
pevný výhled hospodářství a
stabilitu jeho základních cílů. Toho
lze dosáhnout jen za předpokladu, že pevná
čísla a úkoly se omezí jen na rozhodující
cíle. Současně musí být tyto
cíle zajišťovány vytvořením
potřebných rezerv v perspektivních i prováděcích
plánech, správným operováním
těmito rezervami a dále pružným využíváním
nástrojů finanční, cenové,
mzdové a úvěrové politiky.
To všechno vyžaduje dovednou práci centrálních
řídících orgánů a vysokou
úroveň ekonomických znalostí a organizační
dovednost vedoucích pracovníků v podnicích.
Vyžaduje to také správné organizační
uspořádání a vymezení vztahů
mezi podniky navzájem, mezi podniky a centrálními
orgány a uvnitř centrálních orgánů
mezi jejich resortními a nadresortními složkami.
Proto jsou organizační změny nedílnou
složkou všech ekonomických opatření
a příprava kádrů základní
podmínkou funkce zdokonalené soustavy plánovitého
řízení národního hospodářství.