FEDERÁLNÍ SHROMÁŽDĚNÍ ČESKÉ A SLOVENSKÉ FEDERATIVNÍ REPUBLIKY
VI. volební období
133
Interpelace
poslance Sněmovny lidu FS Ericha Kříže ze dne 20. 9. 1990
Vážený pan Vladimír Dlouhý
ministr hospodářství ČSFR
Praha
Vážený pane ministře,
využívám svého ústavního práva interpelovat ministra vlády ČSFR dle čl. 49 ústavního zákona o čs. federaci a podle § 62 odst. 1 a 2 a § 64 zákona o jednacím řádu FS.
Předkládám Vám podkladový materiál, který se dle mého soudu zabývá velice důležitým problémem, a tím je budoucnost hospodářské činnosti v oblasti bývalé působnosti s. p. HDB Sokolov. Vzhledem k velkému významu, kterou tato činnost pro region severu Západních Čech má, žádám, abyste se tímto problémem urychleně zabýval a reagoval na skutečnosti uvedené v podkladovém materiálu.
S pozdravem
Erich Kříž
poslanec SL FS
Podkladový materiál pro interpelaci na ministra hospodářství ve Federálním shromáždění
Československý uhelný průmysl sehrával dlouhá léta dominantní úlohu při zabezpečování energetických potřeb československé ekonomiky. Postupným využíváním jaderné energie a dovozem zemního plynu spolu s ekonomickými tlaky a důrazem na zlepšování životního prostředí se toto dominantní postavení ztrácí. To má celou řadu negativních důsledků pro možnou budoucnost uhelného průmyslu, změny v řízení československého národního hospodářství, nové postavení ústředních orgánů státu, správy na jedné straně a možné problémy sociální vyplývající z očekávaných, strukturálních změn podněcují v podnicích uhelného průmyslu snahy ke snížení míry negativního působení těchto procesů.
Východiskem se jeví i změny ve způsobu řízení organizačního uspořádání tohoto průmyslu. Úvahy jsou v tomto směru ovlivňovány vydávanými dokumenty i zkušenostmi v řízení v minulých letech. Celý proces probíhá za určitého nedostatku potřebných informací z centra a znalosti o fungování tržního systému uhelného průmyslu. Dokladem toho je, že centrum, konkrétně bývalé federální ministerstvo paliv a energetiky, nyní federální ministerstvo hospodářství k dnešnímu dni nevydalo rámcovou strategii uhelného průmyslu pro nové ekonomické podmínky v uhelném průmyslu, takže každý uhelný revír (konkrétně OKD, SHD a HDB) zpracoval celou řadu návrhů na restrukturalizaci stávajících organizačních struktur, aniž byla některá z těchto schválena, což vyvolává nervositu u pracovních kolektivů a oprávněně dojem, že se prakticky nic neděje.
Odborná skupina pracovníků OKD Ostrava zpracovala Rámcový návrh na zřízení státní akciové společnosti OKD s tím, že by tato akciová společnost měla být zřízena k 1. 1. 1991 údajně na základě požadavku federálního ministerstva hospodářství ze dne 17. 7. 1990. Odborná skupina pracovníků SHD zpracovala poslední návrh z července 1990 na založení společného podniku SHD s jistou simulací akciové společnosti s tím, že tento návrh dle vyjádření náměstka ministra pro paliva a energetiku ing. J. Jíchy z 18. 7. 1990 v Havířově nejlépe vyjadřuje možnost přechodu na akciovou společnost.
Odborná skupina pracovníků HDB zpracovala návrh na založení společného podniku a to přesně ve smyslu ustanovení novely hospodářského zákoníku § 106 zd - část čtvrtá - společný podnik.
Z tohoto je patrno, že každý revír zpracovává odlišnou organizační strukturu.
Další komplikace vznikla v současné době v tom smyslu, že dne 30. 8. 1990 bylo vydáno zákonné opatření předsednictva Federálního shromáždění o nakládání s majetkem svěřeným státnímu podniku, ve kterém je stanoveno v § 1
"1. Státní podniky do dne účinnosti zákona o podmínkách převodů majetku státu nemohou mimo obvyklé hospodaření uzavírat smlouvy o převodu vlastnictví majetku, k němuž mají právo hospodaření a nemohou se svými vklady podílet na společných podnicích, sdruženích, která jsou právnickými osobami nebo na akciových anebo jiných společnostech, nejde-li o podniky se zahraniční majetkovou účastí.
2. Výjimky z ustanovení odstavce 1 může v odůvodněných případech povolit zakladatel."
V odborných materiálech, které zpracoval Výzkumný ústav palivoenergetického komplexu, Praha v VIII/90 se říká, že uhelný průmysl má specifické postavení v národním hospodářství a podle toho je nutno volit odpovídající organizační uspořádání, přičemž jako nutné považuje zachovat na ložisku určitou integritu právě v organizačním uspořádání uhelného revíru.
V tomto odborném písemném materiálu se říká, že z obecných předpokladů vyplývají v podstatě dvě možnosti řešení:
a ) Organizační uspořádání formou státního podniku, neboť státní podniky uhelného průmyslu mohou být zařazeny do kategorie A, A2, kde se s jejich odstátněním v nejbližším období nepočítá a budou i nadále fungovat jako státní podniky.
b) Organizační uspořádání formou akciové společnosti, neboť státní podniky uhelného průmyslu mohou být zařazeny do kategorie B, B1 a budou v nejbližším období do konce r. 1990 a začátkem r. 1991 převedeny na státní akciové společnosti.
Vzhledem k tomu, že veškeré podklady k provedení změn v organizačních strukturách v uhelném průmyslu jsou pouze na úrovni návrhů, je třeba na úrovni ministerstva hospodářství urychleně rozhodnout o základní strategii v organizačním uspořádání uhelného průmyslu a vůbec o palivoenergetické politice v našem státě.
Sokolov, 7. září 1990
Miroslav Jirát
poradce ředitele
Státního podniku HDB
Sokolov