Ministr zdravotnictví Petr
Lom zaslal odpověď na interpelaci poslance Svatomíra
Recmana dopisem ze dne 15. dubna 1993.
Podle § 89 zákona
ČNR č. 35/1989 Sb., o jednacím řádu
České národní rady, v platném
znění, předkládám Poslanecké
sněmovně odpověď ministra zdravotnictví
Petra Loma na interpelaci poslance Svatomíra Recmana. Odpověď
je přílohou tohoto sněmovního tisku.
Příloha
V Praze dne 15.dubna 1993 | |
Čj.: SM 32533 |
Vážený pane
poslanče,
k Vaší interpelaci
ve věci organizace transfúzní služby
v České republice a jako odpověď na
Vaše tři požadavky Vám sděluji,
že
1) koncepce transfúzní
služby v České republice byla zpracována
ministerstvem zdravotnictví České republiky
již v roce 1991 a potvrzena metodickým návodem
"organizace transfúzní služby v České
republice" z 16.4.1992. Metodický návod byl
zveřejněn ve Věstníku MZ ČR.
Koncepce vychází z jednání pracovníků
transfúzní služby v Mělníku v
červnu 1991. Struktura by měla být tvořena
ekonomicky samostatnými subjekty "transfúzními
zařízeními",
která by pracovala v souladu se stanovenými zásadami
"národní krevní politiky" (především
neprofitní podstata činnosti).
Důsledné realizaci
koncepce zatím brání skutečnost, že
pro činnost transfúzních zařízení
jako nestátních zařízení musí
být stanoveny podmínky zákonem. Návrh
těchto podmínek je zahrnut do návrhu popravovaných
zákonů "o zásadách poskytování
zdravotní péče", "o zdravotnických
zařízení" a "o léčivech".
Nejen tyto zákony, ale i zákon "o neziskové
právnické osobě" účinně
přispějí k
rychlejšímu postupu transformace transfúzní
služby.
2) Rada transfúzní
služby byla jmenována ministrem zdravotnictví
Bojarem dne 19.12.1991 na základě doporučení
přípravné skupiny. V Radě jsou zastoupeny
kromě transfúzních zařízení
"fakultativně" i další skupiny.
V případě
zástupců transfúzních zařízení
vycházelo doporučení "přípravné
skupiny" ze závěrů jednání
v Mělníku a předchozího jednání
v Brně (duben 1991), v případě zástupců
dalších organizací (odborná společnost,
Červený kříž, Ústav hematologie
a krevní transfúze atd.) byl respektován
návrh těchto institucí.
Tzv. "volby" v roce
1992 byly uspořádány skupinou transfuziologů
nespokojených se složením Rady a s hájením
nekomerčního přístupu k transfúzní
službě.
Proti průběhu voleb
a problému jejich demokratičnosti se ohradila řada
transfuziologů písemně (např. nebyl
předem stanoven volební řád). Navíc
podle schválené koncepce a Statutu TS nemá
být tento orgán volenou nátlakovou skupinou
výrobců transfúzních přípravků,
ale i poradním orgánům ministerstva
zdravotnictví zahrnujícím
pohled jak výrobců, tak i dárců krve,
zdravotnických zařízení a státní
správy. Složení Rady TS bylo v poslední
době podrobeno kritice, neboť oproti době jmenování
došlo v několika případech ke změně
"pracovního zařazení" jejích
členů. Souhlasil jsem v březnu 1993 se změnou
složení, která zatím čeká
na realizaci (čekáme na návrh zástupce
Asociace nemocnic, který by měl být znám
do 20.4.1993). Pokud jde o výtku, že ministerstvo
zdravotnictví neinformuje pracovníky transfúzní
služby a odborné
společnosti, tato výtka není oprávněná
(viz např. dopisy z 16.1., 27.2., 10.3., 7.4., 24.6., 4.12.
1992 a 22.1. 1993), navíc má např. odborná
společnost v Radě TS statutárního
zástupce (MUDr. Kulich, předseda transfúzní
sekce Společnosti pro hematologii a krevní
transfúzi).
3) Transfúzní služba
v České republice doznala v posledních dvou
letech několik zásadních změn, které
je třeba si uvědomit:
- zcela se změnila technologie
odběrů a zpracování krve, rozvinul
se i program cíleného odběru plasmy (plasmaferéza,
přechod na práci.v krevních vacích),
tato změna způsobila pokles expirace odebrané
krve na polovinu (v r. 1992 již jen 8,5%) a tím se
zvýšila dostupnost koncentrátů červených
krvinek, zároveň se zlepšila úroveň
zpracování plasmy (množství
plasmy svou kvalitou vhodné k průmyslovému
zpracování vzrostlo 4x)
- změnil se způsob
vyšetření krve k prevenci přenosu infekčních
chorob, i.č. je plně srovnatelný s vyspělými
západními zeměmi
- změnilo se ekonomické
postavení transfúzních stanic, zavedením
systému pojišťovnictví jsou výrobcům
hrazeny úplné výrobní náklady
(v minulosti nebyly a tím docházelo k zaostávání
transfúzní služby)
- pokud jde o plasmatické
deriváty, byly v roce 1990 z velké části
kupovány v zahraničí (koagulační
faktory, i.v. imunoglobulin). V roce 1992 bylo již zhruba
50% plasmatických derivátů vyrobeno z tuzemské
plasmy.
V roce 1992 bylo v zahraničí
zpracováno a zpět dovezeno v podobě přípravků
množství plasmy pokrývající cca
50% naší potřeby, zároveň došlo
k rozšíření spektra tuzemských
přípravků (ATIII, i.v. imunoglobulin, F VIII
je v registračním zařízení).
Dosažení národní
soběstačnosti ve výrobě plasmy
a jejích reakcí lze očekávat během
2-3 let, domácí zpracování je vázáno
na enormní investice a vyřešení postavení
Ústavu sér a očkovacích látek,
který je t.č. v privatizačním procesu.
Vzhledem k nízkému
výskytu AIDS v České republice oproti sousedním
zemím je třeba na národní soběstačnosti
trvat.
S poděkováním
za spolupráci
Vážený pan
Svatomír Recman
poslanec Poslanecké sněmovny
Parlament České
republiky