(1) Doba platnosti osvědčení je
a) pro stupeň utajení "Vyhrazené" nejdéle šest let,
b) pro stupeň utajení "Důvěrné" čtyři roky,
c) pro stupeň utajení "Tajné" čtyři roky,
d) pro stupeň utajení "Přísně
tajné" čtyři roky.
(2) Platnost osvědčení zaniká
a) uplynutím doby platnosti podle odstavce 1, nebo
b) oznámením podle § 36 odst. 6, že osoba
přestala splňovat některou z podmínek
uvedených v § 18.
(3) Zanikla-li platnost osvědčení podle odstavce
2 písm. b), je osoba, které bylo osvědčení
vydáno Úřadem, povinna jej odevzdat do pěti
pracovních dnů ode dne oznámení o
tomto zániku Úřadu.
(1) Určení navrhované osoby provádí
statutární orgán. O určení
provede statutární orgán písemný
záznam (dále jen "záznam o určení"),
který podepíše statutární orgán
a určená osoba.
(2) Součástí záznamu o určení
je písemné prohlášení určené
osoby, že byla poučena o právech a povinnostech
vyplývajících z určení, seznámena
s předpisy vztahujícími se k ochraně
utajovaných skutečností a s následky
jejich porušení (dále jen "poučení").
Poučení provede nebo provedení zajistí
statutární orgán.
(3) Určení statutárního orgánu
organizace, které mají být poskytnuty utajované
skutečnosti, provede statutární orgán,
který utajované skutečnosti bude poskytovat.
Jde-li o utajované skutečnosti poskytované
cizí mocí, provede určení statutárního
orgánu Úřad.
(4) Určení statutárního orgánu
organizace, ve které utajované skutečnosti
vznikají, provede ministr nebo vedoucí ústředního
úřadu, do jehož působnosti utajované
skutečnosti náleží; není-li jej,
Úřad.
(5) Nové určení se provede při změně
zaměstnavatele nebo změně oblasti vymezené
činnosti, přičemž bezpečnostní
prověrka se neprovádí, trvá-li platnost
osvědčení.
(6) Určení navrhované osoby statutární
orgán písemně oznámí Úřadu
do 30 dnů ode dne určení.
(1) Určení zaniká
a) zánikem platnosti osvědčení,
b) skončením výkonu povolání nebo funkce,
c) jeho ukončením, provedeným statutárním orgánem,
d) pominutím důvodu určení, nebo
e) úmrtím, nebo prohlášením za
mrtvého.
(2) Statutární orgán provede o zániku
určení písemný záznam a učiní
taková opatření, aby se osoba, u které
určení zaniklo podle odstavce 1 písm. a)
až d), již nemohla dále seznamovat s utajovanými
skutečnostmi.
(3) Povinnost zachovávat mlčenlivost trvá
i po zániku určení, nejdéle však
do doby, do kdy je skutečnost, na kterou se mlčenlivost
váže, utajovanou skutečností.
(4) Statutární orgán je povinen do 30 dnů
ode dne zániku určení o této skutečnosti
písemně vyrozumět Úřad.
(1) Ve výjimečných případech,
na dobu nezbytně nutnou, nejdéle však na dva
měsíce, může statutární
orgán provést určení pro stupně
utajení "Důvěrné", "Tajné"
nebo "Přísně tajné", bez
předchozího provedení bezpečnostní
prověrky. Podmínkou je souhlas navrhované
osoby s tímto způsobem určení a s
následným provedením bezpečnostní
prověrky.
(2) Před určením podle odstavce 1 je statutární
orgán povinen předložit Úřadu
podkladové materiály k navrhované osobě
a požádat o souhlas s takovým způsobem
určení.
(3) Úřad provede k navrhované osobě
šetření v evidencích Ministerstva vnitra,
zajistí provedení šetření v evidencích
Policie České republiky a zpravodajských
služeb a bez zbytečného odkladu vyhodnotí
získané předložené materiály.
(4) Na základě souhlasu Úřadu může
statutární orgán navrhovanou osobu určit
pro požadovaný stupeň utajení a vymezenou
oblast činnosti. Při určení a poučení
osoby se postupuje podle § 38 odst. 1 a 2.
(5) Statutární orgán je povinen, bez zbytečného
odkladu, o určení písemně informovat
Úřad, který zajistí dodatečné
provedení příslušné bezpečnostní
prověrky. Po ukončení této prověrky
lze osobě uvedené v odstavci 1 vydat osvědčení.
(6) Souhlas s provedením bezpečnostní prověrky
podle odstavce 1 nelze odvolat.
(1) Statutární orgán je oprávněn
požádat Úřad o vydání
osvědčení pro svou osobu. V případě,
že statutární orgán je kolektivní,
může požádat o vydání osvědčení
pro kteréhokoli svého člena.
(2) Každý, u kterého nelze požádat
o vydání osvědčení prostřednictvím
statutárního orgánu a u něhož
je předpoklad, že se bude seznamovat s utajovanými
skutečnostmi, je v odůvodněných případech
oprávněn požádat Úřad
o vydání osvědčení pro svou
osobu.
(3) O vydání osvědčení mohou
požádat i osoby uvedené v § 42 odst. 1
a § 43 odst. 1. Ustanovení § 42 odst. 2 a §
43 odst. 2 nejsou nevydáním osvědčení
dotčena.
(4) V případě žádosti podle odstavců
1 a 2 plní úkoly statutárního orgánu
Úřad, vyjma poučení a určení.
(5) Poučení a určení osob uvedených
v odstavcích 1 a 2 provede ten, kdo takovou osobu s utajovanou
skutečností seznámí, přičemž
kopii záznamu o určení zašle Úřadu.
(1) U poslancu a senátoru s výjimkou
clenu kontrolních orgánu podle zvláštních
zákonu [11)
§ 18 zákona c. 154/1994 Sb. § 23a zákona
c. 67/1992 Sb.] se bezpečnostní prověrka
neprovádí.
(2) Pokud se některá z osob uvedených v odstavci
1 bude při výkonu své funkce seznamovat s
utajovanou skutečností, je ten, kdo bude tuto osobu
s utajovanou skutečností seznamovat, povinen předem
provést její poučení a pořídit
o tom písemný záznam. Podpisem záznamu
se taková osoba stává osobou určenou
v rozsahu potřeby seznámení se s utajovanou
skutečností podle předchozí věty.
(3) Pro jednání Poslanecké sněmovny,
Senátu nebo jejich orgánů, jehož předmětem
jsou utajované skutečnosti, je povinen ten, kdo
bude poslance nebo senátory s utajovanými skutečnostmi
seznamovat, předem provést jejich poučení.
Za písemný záznam o tomto poučení
se považuje zápis o schůzi příslušné
komory nebo jejího orgánu.
(4) Ten, kdo osobu uvedenou v odstavci 1 s utajovanou skutečností
seznámí, je povinen písemně vyrozumět
Úřad do 30 dnů o poučení podle
odstavce 2.
(1) Určenými osobami ze zákona jsou
a) prezident republiky,
b) předseda Poslanecké sněmovny,
c) předseda Senátu,
d) členové vlády,
e) prezident Nejvyššího kontrolního úřadu.
(2) Osoby podle odstavce 1 se stávají osobami určenými
pro všechny stupně utajení dnem zvolení
nebo jmenováním do funkce. Určenými
osobami podle předchozí věty jsou pouze po
dobu výkonu funkce a pro účely jejího
výkonu.
(1) Bezpečnostní spis k navrhované osobě
obsahuje podkladové materiály, výsledky šetření
Úřadu, zpravodajských služeb a Policie
České republiky, údaje o bezpečnostním
pohovoru, závěry celkového vyhodnocení
bezpečnostní prověrky, případně
další údaje vztahující se k podkladovým
materiálům a provádění bezpečnostní
prověrky.
(2) Bezpečnostní spis k navrhované osobě
zakládá Úřad při zahájení
bezpečnostní prověrky II., III. nebo IV.
stupně. Úřad uvedený spis rovněž
vede, doplňuje, eviduje a vyřazuje. U bezpečnostních
spisů příslušníků zpravodajských
služeb v případech podle § 9 odst. 1 písm.
a) plní tyto povinnosti příslušná
zpravodajská služba.
(3) Bezpečnostní spis k navrhované osobě
je nutno chránit před neoprávněným
nakládáním. Údaje uvedené v
bezpečnostním spisu k navrhované osobě
lze využívat pouze pro plnění úkolů
podle tohoto zákona.
(4) Bezpečnostní spis k navrhované osobě
se předepsaným způsobem zničí
v roce následujícím po uplynutí 80
let od jeho založení.
(5) Bezpečnostní spis k navrhované osobě
se vede i po vydání osvědčení.
(1) Do spisu k navrhované osobě se zakládají
a) podkladové materiály při určování pro stupeň utajení "Vyhrazené"; kopie podkladových materiálů, s výjimkou části doplňující bezpečnostního dotazníku, pří určování pro ostatní stupně utajení,
b) žádost o vydání osvědčení,
c) osvědčení nebo jeho ověřená kopie, [12) Zákon CNR c. 41/1993 Sb., o overování shody opisu nebo kopie s listinou, ve znení pozdejších predpisu.]
d) záznam o určení,
e) záznam o zániku určení,
f) další skutečnosti oznámené
na základě tohoto zákona.
(2) Spis k navrhované osobě zakládá
statutární orgán při zahájení
bezpečnostní prověrky. Statutární
orgán tento spis rovněž vede, doplňuje,
eviduje a vyřazuje. Spis k navrhované osobě
není součástí personálního
spisu, do kterého se zakládá pouze kopie
záznamu o určení osoby.
(3) Spis k navrhované osobě se nezakládá
u osob určených podle § 43.
(4) Spis k navrhované osobě je nutno chránit
před neoprávněným nakládáním.
(5) Při zániku určení podle §
39 odst. 1 písm. a) až d) je statutární
orgán povinen osobě, ke které byl spis k
navrhované osobě založen, vydat podkladové
materiály.
(6) V případě, že k určení
navrhované osoby po dobu platnosti osvědčení
nedošlo, postupuje statutární orgán
podle odstavce 5.
(1) V řízení před orgánem státu
může na jeho žádost osobu zprostit povinnosti
zachovávat mlčenlivost (dále jen "zproštění
mlčenlivosti") ministr nebo vedoucí ústředního
úřadu, do jehož působnosti utajovaná
skutečnost náleží, pokud zákon
nestanoví jinak.
(2) V případě, že ústřední
úřad zanikl a nemá právního
nástupce, může zproštění
mlčenlivosti provést ředitel Úřadu.
(3) Týká-li se povinnost zachovávat mlčenlivost
věci, kterou projednává orgán Parlamentu
České republiky, může zprostit mlčenlivosti
Poslanecká sněmovna nebo Senát svým
usnesením. V těchto případech je třeba
požádat o vyjádření příslušného
ministra nebo vedoucího ústředního
úřadu.
(4) V případě zakázky, která
obsahuje utajované skutečnosti, zprošťuje
mlčenlivosti objednatel, nemůže-li tak učinit,
ředitel Úřadu.
(5) Zproštění mlčenlivosti provádí
a) prezident republiky u předsedy vlády, prezidenta Nejvyššího kontrolního úřadu a vedoucího Kanceláře prezidenta republiky,
b) Poslanecká sněmovna u poslanců,
c) Senát u senátorů,
d) předseda Poslanecké sněmovny u vedoucího Kanceláře Poslanecké sněmovny,
e) předseda Senátu u vedoucího Kanceláře Senátu,
f) předseda vlády u ministrů a vedoucích
ostatních ústředních úřadů.
(6) Před zproštěním mlčenlivosti
podle odstavce 5 je třeba požádat o vyjádření
ministra nebo vedoucího ústředního
úřadu, do jehož působnosti utajovaná
skutečnost náleží.
(7) Zproštění mlčenlivosti se nevyžaduje
u prezidenta republiky.
(8) Zproštění mlčenlivosti se vztahuje
pouze na příslušnou utajovanou skutečnost,
a to v nezbytně nutném rozsahu a na dobu nezbytně
nutnou. O tomto zproštění se pořizuje
písemný záznam. Zproštěním
mlčenlivosti není dotčen stupeň utajení.
(9) Zproštění mlčenlivosti lze odepřít
v případech, kdy by tím mohlo dojít
k mimořádně vážné nebo
vážné újmě zájmům
České republiky. Ani v těchto případech
však nesmí být v trestním řízení
dotčeno právo osoby na obhajobu.
(10) Jedná-li se o utajovanou skutečnost cizí
moci, k jejíž ochraně se Česká
republika zavázala,je třeba požádat
o vyjádření k zproštění
mlčenlivosti Úřad. Úřad je
povinen vyžádat si závazné stanovisko
cizí moci.
(1) Personální bezpečnost tvoří
systém opatření, jehož cílem
je, aby se s utajovanými skutečnostmi seznamovala
pouze fyzická osoba uvedená v § 17 odst. 1.
Součástí personální bezpečnosti
jsou rovněž opatření zajišťující
ochranu této osoby.
(2) Úřad stanoví právním předpisem
výběr navrhovaných osob, výchovu určených
osob, vzory tiskopisů v oblasti personální
bezpečnosti a způsob jejich vyplňování.
(1) Administrativní bezpečnost tvoří
systém opatření, jehož cílem
je ochrana utajovaných skutečností při
jejich tvorbě, příjmu, evidenci, zpracovávání,
přepravě, ukládání, vyřazování,
skartaci a archivaci, případně i jiné
manipulaci.
(2) Úřad stanoví právním předpisem
postupy při tvorbě, evidenci, přenášení,
přepravě, zapůjčování,
ukládání, jiné manipulaci a skartaci
utajovaných písemností.
(1) Objektovou bezpečnost tvoří systém
opatření, jehož cílem je zabránit
nepovolané osobě v přístupu do objektů
nebo prostor, kde se vyskytují utajované skutečnosti
nebo zabránit poškození, znehodnocení,
zničení či jinému ohrožení
utajované skutečnosti.
(2) Úřad stanoví právním předpisem
způsoby zabezpečení ochrany objektů,
použití technických prostředků,
podmínky nasazení fyzické ochrany a stanovení
režimových opatření.
(1) Technickou bezpečnost tvoří systém
opatření k zabezpečení ochrany utajovaných
skutečností technickými prostředky.
(2) K ochraně utajovaných skutečností
musí být používány technické
prostředky certifikované Úřadem, nebo
jím pověřenou organizací. Ostatní
technické prostředky lze použít pouze
doplňkově a za podmínky, že jejich užitím
nedojde ke snížení úrovně ochrany
požadované pro daný stupeň utajení.
(3) Seznam certifikovaných technických prostředků
je uveden ve věstníku Úřadu.
(4) Úřad stanoví právním předpisem
systém opatření, technické prostředky
a způsob jejich použití při ochraně
utajovaných skutečností.
(1) Bezpečnost informačních systémů
tvoří systém opatření k zabezpečení
ochrany utajovaných skutečností v informačních
systémech.
(2) Informační systémy používané
k nakládání s utajovanými skutečnostmi
jsou povinně certifikovány Úřadem,
nebo jím pověřenou organizací.
(3) Úřad stanoví právním předpisem
požadavky na bezpečnost informačních
systémů nakládajících s utajovanými
skutečnostmi a minimální požadavky v
oblasti počítačové bezpečnosti.
(1) Kryptografickou ochranu utajovaných skutečností
tvoří systém opatření na ochranu
těchto skutečností pomocí kryptografických
metod při zpracování, přenosu, ukládání
a archivaci utajovaných skutečností v přenosových,
výpočetních a informačních
systémech.
(2) Kryptografická ochrana utajovaných skutečností
je zajišťována odborně způsobilými
pracovníky a kryptografickými prostředky.
(3) Odbornou způsobilost pracovníků kryptografické
ochrany utajovaných skutečností ověřuje
Úřad nebo jím pověřená
organizace.
(4) K ochraně utajovaných skutečností
musí být používány kryptografické
prostředky certifikované Úřadem.
(5) Úřad stanoví právním předpisem
způsoby použití, nasazování a
evidence kryptografických prostředků a rovněž
používání klíčových
materiálů a zjišťování odborné
způsobilosti pracovníků kryptografické
ochrany utajovaných skutečností.
(1) Certifikací se rozumí proces ověřování
a schvalování způsobilosti technických
prostředků, informačních systémů
a kryptografických prostředků používaných
při ochraně utajovaných skutečností.
Certifikací se zjišťuje shoda technických
prostředků, informačních systémů
a kryptografických prostředků s bezpečnostními
standardy.
(2) Certifikaci provádí Úřad nebo
jím pověřená organizace.
(3) Úřad stanoví právním předpisem
postupy a způsoby certifikačního procesu
a náležitosti certifikátů.
(1) Průmyslovou bezpečnost tvoří systém
opatření na ochranu utajovaných skutečností
uplatňovaný u organizací.
(2) Průmyslovou bezpečnost jsou povinny dodržovat
organizace, kterým jsou utajované skutečnosti
poskytnuty nebo u kterých utajované skutečnosti
vznikají.
(3) Utajované skutečnosti mohou být poskytovány
pouze organizaci, které bylo Úřadem vydáno
potvrzení.
(4) Lze-li důvodně předpokládat, že
v organizaci budou utajované skutečnosti vznikat
nebo se s nimi organizace bude seznamovat, je tato organizace
povinna požádat Úřad o vydání
potvrzení.
(5) Úřad stanoví právním předpisem
způsob a postup ověřování bezpečnostní
spolehlivosti organizace, vzor bezpečnostního dotazníku
organizace a způsob jeho vyplňování,
vzory dalších tiskopisů a potvrzení.
Potvrzení lze vydat organizaci, která
a) je způsobilá zabezpečit ochranu utajovaných skutečností,
b) je ekonomicky stabilní,
c) je bezpečnostně spolehlivá.
Za organizaci nezpůsobilou zabezpečit ochranu utajovaných
skutečností je považována organizace,
která není schopna dodržovat ochranu utajovaných
skutečností v souladu s právními předpisy.
Ekonomicky stabilní není organizace, o níž
byl prohlášen konkurs nebo povoleno vyrovnání.
(1) Za bezpečnostně spolehlivou není považována
organizace, u které bylo zjištěno bezpečnostní
riziko.
(2) Za bezpečnostní riziko lze označit
a) činnost proti zájmům České republiky nebo zájmům, k jejichž ochraně se Česká republika zavázala,
b) závažné neplnění finanční povinnosti vůči státu, fyzickým nebo právnickým osobám,
c) zahranicní vazby, které by mohly zpusobit újmu Ceské republice nebo zájmum, k jejichz ochrane se Ceská republika zavázala,
d) finanční nestabilitu,
e) personální nestabilitu, nebo
f) likvidaci organizace.
(1) Bezpečnostní prověrkou organizace se
ověřuje, zda organizace splňuje podmínky
podle § 55.
(2) Bezpečnostní prověrku organizace zajišťuje
Úřad na základě žádosti
statutárního orgánu o vydání
potvrzení.
(3) Žádost o vydání potvrzení obsahuje
a) písemné zdůvodnění žádosti,
b) bezpečnostní projekt organizace,
c) vyplněný bezpečnostní dotazník organizace,
d) doklady nebo jejich ověřené kopie12)
dosvědčující správnost údajů
uvedených v bezpečnostním dotazníku.
(4) Bezpečnostní prověrku organizace tvoří tato opatření
a) posouzení bezpečnostního projektu Úřadem,
b) posouzení bezpečnostní politiky Úřadem,
c) prověření hodnověrnosti údajů uvedených v bezpečnostním dotazníku organizace a bezpečnostním projektu organizace provedené Policií České republiky, Bezpečnostní informační službou nebo Vojenským zpravodajstvím a dalšími orgány státu na žádost Úřadu,
d) ověření schopnosti organizace dodržovat ochranu utajovaných skutečností Úřadem. Na žádost Úřadu může toto ověření provést Bezpečnostní informační služba nebo Vojenské zpravodajství,
e) vyhodnocení předložených materiálů,
získaných podkladů a stanovisek Úřadem.
(5) Organizace je povinna k zajištění opatření
podle odstavce 4 písm. b), c) a d) umožnit příslušným
orgánům vstup do objektů, zařízení,
provozů nebo jiných prostor a na pozemky, předložit
potřebné doklady a poskytnout pravdivé a
úplné informace o zjišťovaných
skutečnostech.