M. Číž, podpredseda NR SR: Slovo má pán poslanec Rydlo.
J. Rydlo, poslanec: Ďakujem, pán podpredseda. Pán predseda zahraničného výboru, ja vás obdivujem, pretože ste v línii slovenských politikov, ktorí sú rojkovia a "snílkovia" alebo romantici. Slovensko je štát, tak má uplatňovať svoju štátnu moc. Vy sa čudujete, že na druhej strane jednoducho na to, čo navrhujeme, prepáčte za slovník, nemám to rád, poviem to, na nás kašlú. Maďarsko nerobí nič inšie, iba to, že uplatňuje svoju zvrchovanosť a tvrdo si ide za svojimi cieľmi.
Na adresu zmluvy, ktorú chcete pripomínať, poviem iba toto: pacta sunt servanda. A po pätnástich rokoch, keď sa na túto zmluvu pozriete, čo z tejto zmluvy bolo z opačnej strany rešpektované? Nebola dodržaná. Ja nechcem tuná vyrušovať v dvoch minútach, nechcem tuná vymenúvať, čo bolo a čo nebolo, ale poviem len dve veci, prosím vás. Dodržala maďarská strana nejakú zmluvu so Slovenskou republikou od roku 1993? Medzinárodný súdny dvor rozhodol v spore Gabčíkovo. Čo si z toho robí maďarská strana? Čo si robí maďarská strana z toho, že nám tuná pokradli múzejné artefakty za uplynulé desaťročia či storočia, knihy, oltáre? Doteraz sa nič z toho nevrátilo. Slovenská republika sa zmôže len na to, že ideme na nejaké rokovanie s kýmsi. Prosím vás, tuná musí byť slovenská štátna moc a slovenský štát jednoducho si uplatní túto moc. Videli sme to, že keď sa sem rozhodol prísť pán štátny prezident Maďarskej republiky, napriek tomu, že vtedy tu bol nevítaný, tak to pochopil až vtedy, keď slovenská štátna moc zakročila na tom "slávnom" moste pred niekoľkými mesiacmi. Ja vám chcem... (Vystúpenie prerušené časomerom.)
M. Číž, podpredseda NR SR: Nesledujem žiadosť, áno, hlási sa o slovo s reakciou na faktické poznámky pán poslanec Horváth. Má slovo.
J. Horváth, poslanec: Ďakujem. Vážení kolegovia, skúsim to zhrnúť.
K tomu, keď sa pýtate, čo treba urobiť, a hovoríte, že nenavrhujem nič konkrétne. No tak sa pozrime na váš návrh a), b), c), d), kde sa hovorí, že Národná rada a) vyjadruje vážne znepokojenie, b) protestuje proti výrokom, c) odmieta nepravdivé výroky, d) apeluje na dodržiavanie zásad. Toto sú vaše kroky, ktoré ste navrhli. A zase ja som predniesol ten návrh, ktorý som predniesol. Takže vy ste žiadne kroky, konkrétne ani tanky, ani nič podobné nenavrhli. Ani zbrane, rinčanie zbraní tu nie je.
A zároveň k tomu, keď hovoríte o tom, že vám vadí, že tam nejde o oba štáty. No ale keď si prečítate celé to ustanovenie, tak uvidíte, že to hovorí, že v oboch štátoch nechceme poskytovať priestor na šírenie takých ideológií. Ja si neviem predstaviť, že by sme my otvorili priestor pre šírenie ideológie a Maďari by to neurobili alebo že by to bolo naopak. To by sa nám páčilo? Asi nie. S tým by som nesúhlasil ani ja a, verím, ani vy. Čiže to ustanovenie je v poriadku. V oboch štátoch by sa nemal otvárať priestor na to.
A k tomu, pokiaľ ide o tlač. Ja som za to, nech je slobodná, nech uverejní to, čo potrebuje uverejniť zo svojho pohľadu. Ja len hovorím, že je iné písať, prinášať spravodajstvo o tom, že sa niečo deje alebo že má niekto taký názor, že je niekto demokrat alebo nedemokrat. A iné je vytvoriť priestor na rozhovor, na to, aby sa urobil z neho partner tomu médiu, aby poskytoval interview. To už je zase iná poloha. A toto ma prekvapilo, nič viac, nič menej.
Vážení kolegovia, kroky vidím v inom ako v tankoch.
M. Číž, podpredseda NR SR: Vážené kolegyne, kolegovia, vystúpili všetci rečníci, ktorí sa prihlásili do rozpravy. (Ruch v sále.)
A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: Záverečné slovo chcem.
M. Číž, podpredseda NR SR: A, takže mi dovoľte, vážené kolegyne, kolegovia, aby som uzatvoril rozpravu.
O slovo sa prihlásila navrhovateľka pani podpredsedníčka Malíková. Má slovo.
A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: Ja sa volám Belousovová už 5 rokov. Takže by ste ma mali kvôli zápisu uviesť ináč.
M. Číž, podpredseda NR SR: Prepáčte, pani kolegyňa.
A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: Ja si pamätám veľmi dobre meno každého poslanca, pán podpredseda. Volám sa Belousovová Anna, podľa môjho manžela.
M. Číž, podpredseda NR SR: Ešte raz sa ospravedlňujem. Stačí to jedenkrát? Ešte raz, veľmi ma to mrzí, pani podpredsedníčka Ďakujem.
A. Belousovová, podpredsedníčka NR SR: Myslím si, že vaša arogantnosť všeobecne v posledných dňoch nemá medzu.
Takže dovoľte mi, aby som sa upokojila, bez emócií, veľmi slušne sa vyjadrila k tej diskusii. Emócie som prejavila v závere reakcie pána Horvátha a vôbec už aj pri celom jeho návrhu.
Chcela by som v úvode veľmi poďakovať všetkým, ktorí v diskusii vystúpili. Zvlášť by som chcela poďakovať neprítomnému pánovi poslancovi Mikloškovi, pretože jeho vystúpenie mi dovolilo uviesť argumenty, v ktorých naozaj sa môžeme politicky sporiť. Nebudem komentovať vystúpenie pána Slafkovského, lebo bolo také ako celá politika SDKÚ, vlastne o ničom konkrétnom. Chcem úprimne poďakovať za podporu tohto návrhu pani poslankyni Tóthovej aj pánovi poslancovi Rafajovi.
Chcem sa vyjadriť k vystúpeniu pána poslanca Horvátha nielen preto, že predložil pozmeňujúci návrh neočakávane, ale že je aj predsedom zahraničného výboru.
Po prvé poviem, že nechápem váš postup, keď bolo to prerokované včera na výbore a potom tento bod, dobre viete, som navrhla ja do programu. Nepovažovali ste za potrebné sa so mnou ani poradiť ako s predkladateľkou. A potom ja neviem už v rámci tej politiky Smeru vy si osvojujete patent na rozum a svoju aroganciu už naozaj aj po vašom vystúpení reakcie vo faktických, hovorím, preháňate. Poznajte medze. (Potlesk.)
A teraz konkrétne k vášmu návrhu. Váš návrh je, pán poslanec, by som povedala, summa summarum o ničom. Je to absolútna, absolútna vata. Je o ničom, pretože vám z tej preambulky, z toho úvodu vypadlo veľmi vážne, na čo vás chcem ako poslanca Smeru upozorniť. Všetko ostatné ste opísali odo mňa, vypadlo vám to, čo tam SNS-ka veľmi jasne špecifikuje, "obraňujúc dobré meno a národno-štátne záujmy Slovenskej republiky". Vám to vadí, že dávame toto vyhlásenie ako svojprávny parlament, "obraňujúc dobré meno a národno-štátne záujmy Slovenskej republiky"? To vám vypadlo. Slovenská národná strana trvá na tom, aby tam toto bolo.
Ďalej. Vy ste tu, napr. tiež ma inšpirovalo to posledné, čo veľmi správne kritizoval vo faktickej aj pán poslanec Švidroň, vyzvali predstaviteľov demokratickej spoločnosti, verejného života, médiá a verejnosti v oboch krajinách, aby neposkytovali priestor na šírenie, propagáciu a podporu xenofóbnych, rasistických a nenávistných ideológií. Preboha živého, zasa si sypeme popol na hlavu aj za to, za čo nemôžeme? Vy mi pripomínate týmto, že odsudzujete po prvé médiá, že o tom písali, aj to zaznelo vo vašom vystúpení. Alebo že veď prečo mu dali priestor a tak ďalej, sa to objavilo. Ale ja budem parafrázovať jedno známe dielo: "Nevidím zlo, nepočujem zlo." A čo si myslíte, že keď ako malé decko sa schovám pod perinu, zažmúrim oči, že ten strašiak ujde, že on neexistuje? Čo si myslíte? Potom mi pripomínate pštrosa. Pštros má takú reakciu, že zaryje hlavu do piesku. Ale, vážený pán poslanec, zadok mu trčí. A do toho ho niekto nakope, a to poriadne. Takže si dávajte pozor. A potom ste si vlastne odporovali tým, čo ste uviedli. Ja len spomeniem vraždy Cigánov. No to sa deje aj na Slovensku? Čo sa my pcháme do jedného mecha? Slovensko je krajina, kde je idyla, pokoj, bez jedného zaplateného šialenca, ktorého už dávno ministerstvo vnútra malo zlikvidovať. A v Maďarsku vraždia Cigánov? Útočia na našu ambasádu. Čo sa my s nimi staviame do šíku, čo sa s nimi delíme o extrémizmus? Slovenská národná strana v tom svojom stanovisku hovorí veľmi jednoznačne, o čom je, za čo je, proti komu je.
Chcem vás ešte opraviť. Vaše vyhlásenie nielenže je vágne, ale je mimo bodu programu, pretože ste ho nazvali Vyhlásenie Národnej rady SR k prejavom neznášanlivosti. Ale ja som žiadala a parlament schválil zaradiť bod, ktorým je stanovisko k výrokom poslanca Európskeho parlamentu Csanáda Szegediho za stranu Jobbik. Čiže nebojme sa hovoriť konkrétne, o čom, prečo a za čo to je.
Potom ste začali rozprávať o základnej zmluve. To nie je bod o základnej zmluve. My sme to vybavili tým, že základná zmluva sa nedodržuje. Tak prečo my zdôrazňujeme jej osobitný význam? Veď povedzme otvorene, apelujme my na jej dodržiavanie, my máme právo apelovať na to, aby ju dodržiavali, keď ju Maďari podpísali.
A takisto maďarská politika, si uvedomte, už má dve tváre. Vy ste hovorili o rokovaní výborov. Ja som sa úprimne smiala, keď som pozerala to rokovanie výborov vtedy pamätné, myslím, že sa tam preslávil pán poslanec Urbáni, sa tam objímal s kolegom a deklarovali pred kamerami, že my sa máme radi a neviem čo. Majte sa radi, nikto vám nebráni. Otočili sa na opätku z výboru a nič z toho nebola pravda.
Sám ste spomínali jazykový fond, pamätnú tabuľu Kollára. Čo tam potom, v Budapešti že Kollár nebude mať tabuľu? Ani puch a prach slovenský nebude o chvíľu v Maďarsku. To je maďarská politika.
A čo je ešte aj horšie. Našou vlastnou vinou sa musíme s predsedom Slovenskej národnej strany liepať po streche matičného domu v Komárne, keď chceme niečo položiť k pomníku Cyrila a Metoda. Prečo ste vtedy nepodporili novelu zákona o obecnom zriadení so svojimi kolegami, aj s niektorými z HZDS, aby sme sa nemuseli šplhať po strechách? Z nás robili šašov. Ale pochopte, smiešni sme my, Slováci, keď sa naozaj liepame vo vlastnom štáte niekde po strechách, aby sme vzdali hold. Keby sme sa chceli pokloniť svätému Štefanovi, ideme po celkom širokom trotoári. Veď nastavme si konečne zrkadlo.
A k tomu, čo ste hovorili o konzultáciách na politickej úrovni a tak ďalej. Oni vám toho narozprávajú toľko, že jedna hlava vám na to stačiť nebude. Im je to úplne jedno. A vôbec je úplne jedno, či je v Maďarsku vo vláde alebo pri moci socialista či pravičiar. V podstate treba povedať otvorene pravdu. V Maďarsku, pozorujeme, či je tam pravičiar či ľavičiar, je oficiálna politika politika šovinizmu a útokov proti tomu, koho cítia slabosť. Teraz cítia slabosť voči Slovensku. Tak si dovoľujú. A preto my sme povedali, že jednoznačne hovorme o tom, že extrémizmus pochoduje cez naše krajiny. A spoločnými silami tlmme zdroje extrémizmu. Ako my môžeme v Maďarsku tlmiť zdroje extrémizmu? Čo tam pôjdeme robiť gardy, ktoré budú ochraňovať Cigánov, aby ich nevraždili? My sme jednoznačne v našom vyhlásení, ktoré som predložila, dali najavo, že Maďarsko je ten vinník. Ja považujem aj pri stretnutí premiérov za chybu, že sa tam tiež dostal podobne vágny bod, ktorý ste tu skoro opísali, o tlmení extrémizmu v oboch krajinách. Ani vtedy sme to nemali dopustiť. My žiadny extrémizmus nemáme. Maďarsko ho má. Už dávno sa tým mala zaoberať Európska únia. A hovoríte, že oni si ho nevšímajú, no Európska únia si nevšíma ani porušovanie medzinárodného práva pri Kosove, že vznikol štát, ktorý je mimo medzinárodného práva, Európska únia si všíma to, čo si chce všímať, to, čo jednoducho vyhovuje mocným. Takže táto osoba nieže nie je hodná diskusie.
A ako sa vyfarbí FIDESZ? FIDESZ sa už vyfarbil, FIDESZ si založil odnož, Jobbik, otvorme oči, dobré ráno, aby si mohol povedať, že ja nie som extrémista, ja som slušný Orbán, európsky politik a extrémisti sú tí druhí. Veď som povedala vo svojej vstupnej reči: Čo si myslíte, prečo spolupracujú v 100 samosprávach Jobbik a FIDESZ, prečo hovoria ten istý obsah, len inými slovami? Zasa sa zobudíme a bude neskoro. Čiže, prepáčte, vaše vyjadrenie je o ničom. Mne to pripadá ako truc podnik. Je vágne, je úplne mimo. To znamená, že my hovoríme konkrétne.
Ešte raz. V prvom odseku mi chýba ochrana národno-štátnych záujmov. Ďalej, v tom áčku, čo ste dali, nie je apel na dodržiavanie zmluvy. Veď my vlastne akoby pán veľkomožný zdôrazňujeme, že máme nejakú zmluvu, ako svojprávny štát, povedzme, apel na dodržiavanie. A takisto to béčko ohodnotila pani Tóthová, že to je nekonkrétne. My hovoríme jasne, proti komu protestujeme. A takisto ja nemôžem súhlasiť s tým D, to je absolútny nezmysel.
A práve naopak, ja môžem kritizovať médiá, ale, ešte raz, myslíte, že keď nebudú písať o tom, že sú vraždy, že sa pácha zlo vo svete, že to neexistuje? Len sa zobudíme a bude to pravda.
A znovu k tomu, na čo som upozornila vo svojom úvodnom slove. Jobbik nie je Jobbik skaderuka-skadenoha, je to 20 % názorov Maďarov, plus 60 % FIDESZ rovná sa 80 %. Preto my hovoríme o de facto 80 % názorov Maďarov. A k tomu je povinná Národná rada sa vyjadriť. To, že tu nie je opozícia, ma absolútne neprekvapuje, však poškodzovali národno-štátne záujmy, keď rozpredali všetky strategické podniky. Ale my by sme v koalícii, si dovolím povedať, nemali robiť truc podniky a nemali robiť nejaké vyhlásenia k tomu, čo my sme zaradili do programu, čo má podporu, čo malo podporu zasa aj na tých koaličných stretnutiach, dovolím si odvolať sa na to. Takže možno už ani to neplatí. Ale ja ani naši poslanci za toto vaše vyhlásenie hlasovať nebudeme. Jednoducho mali ste si navrhnúť zaradiť bod do programu. Toto naše je trefné, je to adresné. To vaše vyhlásenie je o ničom. Ďakujem. (Potlesk.)
M. Číž, podpredseda NR SR: Pýtam sa spravodajcu, či chce zaujať stanovisko? Ďakujem.
Prerušujem rokovanie o tomto bode programu.
Ďalším bodom, páni poslanci, je rokovanie o odpovediach členov vlády na interpelácie poslancov a interpelácie.
Myslím, že je teraz vhodné, aby sme si dali takú 10-minútovú prestávku a po desiatich minútach by sme pokračovali. Takže prerušujem rokovanie Národnej rady a vyhlasujem 10-minútovú prestávku.
(Prestávka.)
(Po prestávke.)
P. Paška, predseda NR SR: Vážené pani poslankyne, páni poslanci, budeme pokračovať v rokovaní
písomnými odpoveďami členov vlády Slovenskej republiky na interpelácie poslancov Národnej rady Slovenskej republiky písomne podané predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky do 5. februára 2010 (tlač 1505) a písomne podané predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky do 15. februára 2010 (tlač 1506).
Otváram rozpravu. Písomnú prihlášku nemám, pýtam sa, či chce niekto využiť príležitosť a prihlásiť sa do rozpravy ústne. Nie. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy.
Vyhlasujem rozpravu za skončenú.
A prerušujem rokovanie o tomto bode programu.
Budeme pokračovať bodom
interpelácie poslancov.
Mám písomnú prihlášku do rozpravy od pani poslankyne Sabolovej. Nech sa páči, máte slovo, pani poslankyňa. Po vystúpení pani poslankyne dám možnosť sa prihlásiť do rozpravy ústne.
M. Sabolová, poslankyňa: Vážený pán predseda, vážení páni ministri, dovoľte, aby som využila asi ostatnú možnosť v tomto volebnom období na niekoľko interpelácií, pri ktorých si myslím, že ešte by bolo možné zrealizovať alebo odpovedať na ne, príp. konať do konca volebného obdobia.
Moja prvá interpelácia je a smeruje na pána ministra pôdohospodárstva. Pán minister, interpelujem vás. Zároveň táto interpelácia bude aj na pána predsedu vlády s malou odlišnosťou v otázke, a preto skrátim potom celý text. Vážený pán minister pôdohospodárstva, interpelujem vás vo veci vysporiadania pozemkov v obci Tatranská Javorina - Podspády. V dokumentácii, ktorú mám k dispozícii, je jedinou oprávnenou osobou pre odpredanie pozemkov pre obec a občanov vaša príspevková organizácia Štátne lesy TANAP, ktorá je správcom pozemkov štátu v katastrálnom území Tatranská Javorina, citujem list.
Na základe listu z ministerstva životného prostredia z 10. 12. 2009 adresovaného Štátnym lesom TANAP, ktorý uvádza právny výklad § 62 ods. 3 písm. b) zákona č. 543/2002 Z. z., majú žiadatelia, ktorých stavby boli umiestnené na pozemkoch k 1. 11. 2005, nárok na odkúpenie pozemkov vo vlastníctve štátu. Z týchto uvedených dôvodov vás chcem požiadať, pán minister, o vyjadrenie, ako postupovala vaša organizácia, t. j. Štátne lesy TANAP, pri vybavovaní žiadostí obce a občanov Tatranská Javorina od účinnosti zákona č. 543/2002 Z. z. a koľko pozemkov bolo odpredaných v danom území, ako aj na území správy Štátnych lesov TANAP.
Je známe, že došlo k odpredajom štátneho majetku v iných lokalitách Tatier, ktoré boli realizované na základe uznesenia vlády č. 860 z 11. októbra 2007 za ceny neporovnateľne nižšie, ako sú navrhované obci Tatranská Javorina. Preto vás taktiež žiadam o zaslanie informácie o výške ceny odpredaných pozemkov z roku 2007, ako aj o ponúkanej cene občanom Tatranskej Javoriny a taktiež o tom, kto stanovuje ceny pozemkov alebo z akých cenových výmerov ministerstva financií sa pri určovaní ceny vychádza.
V liste, ktorý uvádzam v prvom odseku, sa uvádza, že Správa finančnej kontroly Košice vykonáva vládny audit v oblasti nakladania s majetkom štátu zameraný na detailnejšie posúdenie činnosti správcu Štátnych lesov TANAP pri nakladaní s majetkom štátu v jeho správe, ktorý sa nachádza v katastrálnom území Tatranská Javorina, za auditované obdobie 2004 až 2009.
Vážený pán minister, žiadam vás o informáciu, či bol audit ukončený, ako aj o informáciu, ako postupujú Štátne lesy TANAP pri majetkovoprávnom riešení prevodu nehnuteľností v zastavanom území Tatranská Javorina.
To je interpelácia na pána ministra a na pána premiéra, aby som mu objasnila situáciu, interpelujem ho v tej istej veci s tým, že je známe, že na základe uznesenia vlády došlo k odpredajom štátneho majetku v iných lokalitách Tatier, pričom v mne dostupných listoch z obce Tatranská Javorina vyplýva, že odpredaje boli realizované za ceny neporovnateľne nižšie, ako sú navrhované v súčasnosti obci Tatranská Javorina.
V danej veci bolo už doručené podanie aj predsedovi vlády. Sťažnosť na riešenie vysporiadania pozemkov bola následne postúpená na Sekciu kontroly a boja proti korupcii Úradu vlády, ktorá ju po prešetrení odstúpila na ministerstvo pôdohospodárstva.
Pre upresnenie a možno aj preto, prečo interpelujem v tej veci, chcem aj túto snemovňu informovať, že obec Tatranská Javorina je jedinou obcou na Slovensku, ktorá nevlastní žiaden majetok ani nehnuteľnosť okrem cintorína a nemá vytýčený vlastný intravilán. Obyvatelia obce, ktorí vlastnia budovy, rodinné domy alebo rekreačné chaty, nemajú vlastnícky vzťah k pozemkom pod nimi. Obec nemá vlastnícky vzťah k verejným priestranstvám, miestnym komunikáciám, parkoviskám, odstavným plochám, plochám verejnej zelene. Teda nemôže realizovať schválený územný plán obce, lebo územie intravilánu obce vrátane zastavaných plôch a záhrad je vo vlastníctve štátu a v správe Štátnych lesov TANAP. Obec tak nemôže nič investovať, nespĺňa podmienky na žiadosti o prostriedky z Európskej únie ani o investície do cestovného ruchu, ba ani na vlastnú občiansku či verejnoprospešnú činnosť. Preto riešením je vysporiadanie pozemkov vo vlastníctve štátu v prospech občanov a obce, ktoré umožňuje zákon, a preto vás, pán minister a pán predseda vlády, žiadam, aby ste v danej veci konali, aby sme nemali takúto anomáliu v obecnom zriadení.
Moja druhá interpelácia alebo iný typ interpelácie smeruje na pána ministra zdravotníctva a opäť na pána predsedu vlády. Vážený pán minister zdravotníctva, obraciam sa na vás s interpeláciou vo veci štátnozamestnaneckého pomeru JUDr. Milana Tomkuliaka.
Služobný úrad Úradu vlády v roku 2006 prešetril sťažnosť štátneho zamestnanca JUDr. Tomkuliaka v súvislosti s neplatným rozviazaním štátnozamestnaneckého pomeru. Prešetrením predmetnej veci, žiadosti, sťažnosti Úrad vlády zistil, že sťažnosť bola opodstatnená a uložil ministerstvu zdravotníctva prijať opatrenia na odstránenie zistených nedostatkov a príčin ich vzniku.
Listom č. 9546 a tak ďalej z 21. septembra 2009 bolo ministerstvo zdravotníctva vyzvané splniť povinnosť, ktorá ministerstvu vyplynula z § 44 zákona o štátnej službe, a to štátnemu zamestnancovi, s ktorým bol neplatne ukončený štátnozamestnanecký pomer a ktorému štátnozamestnanecký pomer trvá ďalej, citujem tento paragraf, doplatiť funkčný plat, ktorý by mu patril, ak by nedošlo k neplatnému skončeniu štátnozamestnaneckého pomeru. Služobný úrad Úradu vlády na odstránenie nedostatku stanovil termín 6. október 2009.
Nakoľko ministerstvo zdravotníctva do tohto termínu uvedenú povinnosť nesplnilo, vedúci služobného úradu 11. 12. 2009 zaslal ministerstvu zdravotníctva upozornenie o povinnosti prijať opatrenie na odstránenie zistených nedostatkov a príčin ich vzniku.
Nakoľko Najvyšší súd 21. apríla 2009 potvrdil rozsudok Krajského súdu v Bratislave, ktorý nevyhovel návrhu ministerstva zdravotníctva o odloženie vykonateľnosti právoplatného rozhodnutia Úradu pre štátnu službu, boli ste povinní, pán minister a ľudia na vašom ministerstve, urýchlene konať a zjednať nápravu s tým, že doplatíte funkčný plat JUDr. Tomkuliakovi.
Vážený pán minister, interpelujem vás, aby ste vysvetlili, prečo ste od nadobudnutia právoplatnosti rozsudku Najvyššieho súdu v apríli 2009 nekonali a ani po upozornení Úradu vlády nevyplatili funkčný plat JUDr. Tomkuliakovi.
V podobnom znení je aj interpelácia na predsedu vlády, pretože z Úradu vlády prišlo upozornenie na rezort. A nebudem čítať všetky tie náležitosti, ktoré som popísala pánu premiérovi. Chcem len konštatovať, že interpelujem pána premiéra vo veci tým, že ho žiadam o prešetrenie, prečo ministerstvo zdravotníctva od nadobudnutia právoplatnosti rozsudku Najvyššieho súdu v apríli 2009 nekonalo a ani po upozornení Úradu vlády zo 6. októbra 2009 nevyplatilo funkčný plat JUDr. Tomkuliakovi. Ide o obdobie asi troch rokov. Čiže je to slušná strata pre dotyčného pána.
Ďalšia interpelácia je opäť na pána predsedu vlády a ministra zdravotníctva, na ktorého sa tak obraciam s interpeláciou vo veci tendra na výber poskytovateľa záchrannej zdravotnej služby, a to vo Všeobecnej nemocnici s poliklinikou Šahy.
Interpelujem vás, pán minister. (Ruch v sále.) Bolo by dobré možno, ak sú už tu páni ministri, keby aspoň trochu tí, ktorí sú tu z nich a ktorých sa interpelácie dotýkajú, asi sa ich nedotýkajú, asi ich len vybavujú, aspoň trochu počúvali. Pán minister, žiadam o vysvetlenie, prečo ministerstvo zdravotníctva jedným rozhodnutím, citujem, č. 08937 a tak ďalej zamietlo štyri žiadosti a tým vylúčilo z výberového konania o vydanie povolenia na prevádzkovanie ambulancie záchranných služieb. Čiže zamietlo štyri žiadosti Všeobecnej nemocnice s poliklinikou v Šahách o vydanie povolenia na prevádzkovanie ambulancií záchranných služieb v sídlach, ktorými sú Ipeľský Sokolec, Šahy 1, Vinice a Šahy 2, aj napriek tomu, že žiadosti o vydanie povolenia sa zasielali doporučenou poštou za každé žiadané sídlo zvlášť s dokumentáciou o splnení podmienok, ktoré sú pre každé sídlo rovnaké. Tým ministerstvo vylúčilo z výberového konania o vydanie povolenia na prevádzkovanie ambulancie záchranných služieb všetky sídla naraz bez posúdenia jednotlivých žiadostí.
V odôvodnení uvádzate, pán minister, že žiadateľ nesplnil podmienky výberového konania v časti A bode 9, ďalej, v súlade s časťou C bodom 2.2.1., by som to skrátila, sú to vaše odôvodnenia podmienok.
Toto konštatovanie v odôvodnení je neadresné. A preto vás žiadam o uvedenie nesplnených podmienok výberového konania podľa jednotlivých žiadostí, pretože boli zasielané samostatne tak, ako ukladali podmienky výberového konania, a teda samostatne pre každé sídlo záchrannej zdravotnej služby, Ipeľský Sokolec, Šahy 1, Šahy 2 a Vinice.
Žiadateľ, Všeobecná nemocnica s poliklinikou Šahy, podal 15. februára 2010 rozklad proti rozhodnutiu ministerstva zdravotníctva, ktorý vás na tieto skutočnosti upozorňuje. Z rozkladu vyplýva, že žiadateľ splnil podmienky výberového konania v plnom rozsahu minimálne na body, kde ide o Šahy 1, Šahy 2, o čom svedčia kópie dokladov zviazané a notársky overené.
Nemocnica Šahy slúži ako záložné lôžkové zariadenie v prípade havárie Jadrovej elektrárne Mochovce i Transpetrolu Šahy, čím toto zdravotnícke zariadenie má strategický charakter. Na základe vášho rozhodnutia a zamietnutia žiadostí všeobecnej nemocnice na pokračovanie v prevádzkovaní záchrannej služby v nemocnici je ohrozená komplexná zdravotná starostlivosť v oblasti urgentnej medicíny tým, že nastal kritický odliv lekárov urgentnej medicíny a tak nebude možné udržať invazívne medicínske odbory.
Vážený pán minister, vysvetlite, kam bude voziť nový prevádzkovateľ ZaMED, spol. s r. o. Komárno, pacientov v prípade, že Všeobecná nemocnica s poliklinikou v Šahách z ekonomických a personálnych dôvodov neudrží oddelenie urgentnej medicíny.
Podobná interpelácia alebo interpelácia v tomto duchu je na predsedu vlády, ktorého žiadam, aby svojou osobitnou intervenciou k zachovaniu stanice záchrannej zdravotnej služby so sídlom vo Všeobecnej nemocnici s poliklinikou v Šahách prispel a vykonal opatrenia a kontrolu, nakoľko je predsedom vlády a o strategické pozície Všeobecnej nemocnice s poliklinikou v Šahách s urgentnými oddeleniami urgentnej medicíny by sa mal zasadiť. Má podobné znenie.
A ešte jedna posledná interpelácia. Vraciam sa opäť k interpelácii z minulej schôdze a interpelujem pána ministra Vážneho, ktorému chcem na začiatok poďakovať za odpoveď z 3. marca, ale domnievam sa však, že, pán minister, ste neodpovedali na moju otázku úplne. Nemám výhradu, aby "zaťažovatelia" ciest platili príslušné poplatky. Moja interpelácia vzniesla výhradu v prípade, že dochádza k plateniu tých prepravcov, ktorí cesty nadrozmerne nezaťažujú, a pritom platia akoby ich zaťažovali.
Odpovedáte, že je sociálne spravodlivé je, že sa majiteľovi úžitkového vozidla, ktorý má v technickom osvedčení uvedenú celkovú prípustnú hmotnosť 40 ton, ukladá platiť daň vypočítanú podľa zákona o miestnych daniach práve z tejto hmotnosti aj napriek tomu, že nariadenie vlády obmedzuje najväčšiu prípustnú hmotnosť motorových vozidiel so štyrmi a viacerými nápravami na Slovensku len na 32 ton. Píšete, že je ľahko dokázateľné, že naložené štyridsaťtonové vozidlo poškodí cestu viac ako naložené tridsaťdvatonové vozidlo a že preto je spravodlivé, že daň z motorových vozidiel je diferencovaná podľa hmotnosti vozidla.
Súhlasím s vami, že diferenciácia a oprávnenosť platenia dane podľa hmotnosti je spravodlivá, avšak je to len do zákonom prípustnej hmotnosti 32 ton pre tzv. bežnú prepravu.
Nakoľko v odpovedi sám uvádzate, že pokiaľ sa pri štvornápravovom motorovom vozidle prevýši hmotnosť na 32 ton, ide o nadrozmernú prepravu, ktorá podlieha režimu zvláštneho užívania ciest, pri ktorej je potrebné zaplatiť aj správny poplatok za povolenie zvláštneho užívania ciest.
Podotýkam, že v prípade vlastníka vozidla, ktorý má v technickom osvedčení uvedenú celkovú prípustnú hmotnosť 40 ton... (Hlasy v sále.) Ja tu všetko rozumiem, sedliakovi povedali, tomu povedali, tu vybavujem, všetko rozumiem, len sama seba nepočujem, pani ministerka a pani Vaľová. Takže podotýkam, že v prípade vlastníka vozidla, ktorý má v technickom osvedčení uvedenú celkovú prípustnú hmotnosť napr. 40 ton, sa ukladá platiť daň za možnú schopnosť vozidla viezť náklad presahujúci 32 ton a taktiež pri reálnej preprave nad 32 ton ešte navyše zaplatiť správny poplatok za povolenie zvláštneho užívania ciest. Povolenie sa však vydať nemusí za to zvláštne užívanie nad 32 ton, a tak sa schopnosť prevážať nadrozmerný náklad u majiteľa, ktorý má v technickom osvedčení celkovú prípustnú hmotnosť 40 ton, rovná tomu u majiteľa, ktorý má v technickom osvedčení uvedenú celkovú prípustnú hmotnosť 32 ton.
Vážený pán minister, preto vás ďalej interpelujem v danej veci. Nejde o diskrimináciu majiteľov vozidiel, ktorí majú v technickom osvedčení uvedenú celkovú prípustnú hmotnosť 40 ton? Nebolo by korektnejšie, aby sa diferenciácia dane uplatňovala len do výšky zákonných 32 ton a schopnosť prevážať nadrozmerný náklad bola spoplatňovaná správnym poplatkom za povolenie zvláštneho užívania ciest? Prečo má prepravca, ktorý dodržiava maximálnu prípustnú hmotnosť 32 ton a nezaťažuje vozovku viac, než je to povolené maximálnou hmotnosťou 32 ton, platiť viac? Je samozrejmé, že je na slobodnej voľbe prevádzkovateľa vozidla zakúpiť si vozidlo podľa vlastných kritérií, ale nemôže byť za to diskriminovaný, ak dodržiava zákon, nepreťažuje slovenské cesty. Súhlasím s vami, že za preťažovanie cesty musí každý prevádzkovateľ zaplatiť primeranú daň, a preto vás, pán minister, žiadam, aby ste príp. vplývali na to, aby bol zmenený zákon, ktorý takúto diskrimináciu a nerovnosť zavádza voči poskytovateľom týchto služieb dopravy na našich cestách. Ďakujem pekne, to je všetko.
P. Paška, predseda NR SR: Ďakujem pekne, pani poslankyňa. Poprosím vás o odovzdanie interpelácie.
Dávam možnosť prihlásiť sa teraz do rozpravy ústne. Hlásia sa pani poslankyňa Tóthová, Kahanec. Končím možnosť prihlásiť sa do rozpravy.
Pani poslankyňa Tóthová, nech sa páči.
K. Tóthová, poslankyňa: Vážený pán predseda Národnej rady, milé kolegyne, kolegovia, budem interpelovať stručne viacerých ministrov, predovšetkým neprítomného pána ministra kultúry.
Viackrát sme diskutovali o tejto otázke, je to problematika násilia, násilia v médiách. Vždy som dostala odpoveď, že je to v kompetencii Rady pre vysielanie a retransmisiu. Ale dnes je už situácia taká, že skutočne to treba riešiť. Platný zákon o vysielaní a retransmisii v § 19 jasne ustanovuje, že ponuky programov, to sú tie reklamy, ktoré sú v rámci rôznych filmov ponúkané od rána do večera, že takéto reklamy nemôžu a nesmú propagovať používanie strelnej zbrane, devastáciu životného prostredia, rôzne nemravnosti a podobne.
Dnes už je takmer výnimkou, keď ponúkaná reklama, čo bude večer programom alebo poobede vrátane víkendu, neobsahuje znázorňovanie používania strelných zbraní, rôzne výbuchy, ohne, rozhadzovanie, devastáciu motorových vozidiel, domu, ľudských tiel, bitky a podobne. Vážení, veď je to na smiech, že to, čo je jasne povedané, nemôže byť. Zákon to zakazuje a naše médiá elektronické veselo od Slovenskej televízie cez Markízu, JOJ-ku a ďalšie toto propagujú.
Vážený pán minister, ako je to možné, ako ide v rámci kultúry tento smer tak? Ja neinterpelujem to, čo aj je, že musíme dbať na to, aby neboli vysielané filmy s násilím, pretože v rámci fabule mohli by sme tu rozvinúť diskusiu, čo je násilie nutné pre dej a čo je násilie, čo je už propagovaním. Ja hovorím o jednom jedinom ustanovení, ktoré je jednoznačné, zakazujúce, stručne formulované, pričom všetci na to kašlú. Deti to pozerajú, psychológovia varujú, aký vplyv to má na deti, že to má vplyv na agresivitu ich, o chvíľu budem hovoriť aj o agresivite v školách v súvislosti s pánom ministrom školstva, a všetci sa tvárime, že je to v poriadku. Nie je to v poriadku.
Napriek tomu, že už bude koniec volebného obdobia a celé štyri roky som tu v tomto parlamente z rôznych smerov dávala legislatívne návrhy, ktoré minimalizovali násilie a takéto neželateľné javy, žiadam vás, pán minister kultúry, aby ste povedali pre budúcnosť, čo a ako chcete realizovať, aby toto prestalo, pretože mám množstvo listov ľudí, ľudia pri stretnutiach hovoria: "To je hrozné, deti nám to pozerajú, od rána to ide, strelné zbrane, sex vystrihnutý doobeda, v sobotu, keď deti pozerajú televíziu, ráno, doobeda, sex na toalete a podobne." Kedy tomuto bude koniec, pán minister? Ďakujem za odpoveď dopredu.
Vážený pán minister školstva, k tejto interpelácii ma inšpirovali Učiteľské noviny, veľmi pekný článok pána prof. PhDr. Ladislava Lovaša, CSc., Agresia a násilie v našich školách. Hlavným, nosným sloganom je, že násilie je problém, ktorý nezmizne vtedy, keď sa budeme tváriť, že neexistuje, že v tom sa musíme rozhodnúť sami, či chceme žiť v krajine, kde je agresia tolerovanou súčasťou správania sa.
Ja nechcem žiť v krajine, kde agresia vzájomne má byť tolerovaná. Ja nechcem, aby moje vnúčatá a pravnúčatá žili v krajine, kde agresia je tolerovaná v školách. Narastajúca agresivita a násilie v našich školách sú dokumentované v dennej tlači. Ja tu nebudem míňať čas, ale keďže mám zozbierané výstrižky, môžem povedať, koľko prípadov agresie je nielen medzi deťmi, ale už aj na učiteľoch páchaných a podobne.
Pán minister, otázka, aj keď je koniec volebného obdobia. Čo mienite robiť v budúcnosti v prípade, keby ste túto funkciu zastávali ako minister školstva? A čo mienite urobiť v tejto otázke na zlepšenie situácie a vyvodenia zodpovednosti voči deťom v prípade agresie medzi deťmi, ako aj agresie detí mierenej voči učiteľom?
My sme dali s pani poslankyňou Muškovou návrh, aby v školách bola oznamovacia povinnosť, bola povinnosť dychovej skúšky a skúšky na požitie omamných látok, návykových, a deti sú povinné podľa zákona sa podrobiť týmto skúškam, a to preto, že prevažne tá agresivita je často determinovaná práve používaním alkoholu detí a návykových látok aj v školách.
Takže to je moja otázka na vás.
A ešte k otázke druhej. To je ako ďalšia interpelácia, v súvislosti so zákonom o vlastenectve. Ja veľmi akosi nie s nadšením sledujem negatívne prejavy k tomuto zákonu, hlavne z radov základných a stredných škôl, koľko to bude stáť, aké hrozné to je a podobne.
Pán minister, ja vás chcem požiadať, aby ste spravili prieskum, ktoré školy nemajú zavedený rozhlas do tried. Predsa z hľadiska bezpečnosti žiakov bola povinnosť všetkých riaditeľov zaviesť rozhlas do tried. Predsa nemyslím tu jednotriedku, áno, kde sa to dá vyriešiť veľmi jednoducho, ale viac tried. Predsa môže vzniknúť požiar, môže vzniknúť situácia, ktorá ohrozuje život detí. A tam treba informácie rýchlo dostať do tried, nemožno bežať od dverí k dverám. Čiže to je možné zvládnuť len rozhlasom. Ktorí riaditelia zanedbali túto povinnosť? Ktoré školy potrebujú toľko zástav a štátnych znakov, ich nemajú aspoň pre polovicu tried, keď v rámci volieb je nutné, aby vo volebnej miestnosti bol štátny znak a zástava na čelnej strane. Čiže tie školy musia toto mať. Tak nech presne realitu povedia a nech nerobia z týchto problémov proste škandál, ktorý nie je namieste.
Skutočne moja otázka znie: Riaditelia v ktorých viactriednych školách zanedbali povinnosť, aby mali funkčné rozhlasy zavedené do tried, a aké budú vyvodzované voči nim dôsledky? Nesplnením tejto úlohy vlastne ohrozovali zdravie detí na základných a stredných školách a bezpečnosť, pretože mohlo všeličo vzniknúť?
Posledná interpelácia je k pani ministerke spravodlivosti. V poslednom čase vnímam enormný nárast útokov voči starším ľuďom, najmä starším ženám. Denne sa skoro dozvedáme, kde prepadli babičku, kde vošli do domu, do bytu a poškodili zdravie alebo znásilnili babičku 80-ročnú, kde na cintoríne starší ľudia sú napádaní. Títo sa dokonca už boja vychádzať na ulicu.
Mám niekoľko listov od nich, kde píšu: "Prosím vás, urobte niečo, lebo už sa bojíme vyjsť aj na ulicu." Dokonca títo starší ľudia sú ohrozovaní mladistvými zo susedstva, dokonca aj svojimi vnúčatami, ktoré pod vplyvom drog žiadajú od nich peniaze.
Prečo vás interpelujem, pani ministerka? Je to preto, lebo mám vedomosť, že v minulosti bolo výslovne v zákone stanovené, že je priťažujúcou okolnosťou spáchanie výtržníctva alebo poškodenia zdravia na osobe staršej ako 65 rokov. Pýtam sa, či sa nechceme vrátiť k takémuto ustanoveniu do Trestného zákona, pretože skutočne je to kategória ľudí, ktorí sú v poslednom období veľmi ohrozovaní na svojom zdraví a na svojej bezpečnosti. Ďakujem za pozornosť.
P. Paška, predseda NR SR: Ďakujem pekne pani poslankyňa. Pán poslanec Kahanec, posledný prihlásený do rozpravy.
S. Kahanec, poslanec: Ďakujem pekne, pán predsedajúci, za slovo. Vážené kolegyne poslankyne, kolegovia poslanci, chcel by som interpelovať pána ministra Vážneho. Problém elektronického mýta sa ťahá od samotného začiatku, od predraženého tendra cez oneskorený, opozdený nábeh, cez jeho štart bez skúšobnej prevádzky. A po odstránení zásadných nedostatkov a problémov nakoniec sa síce spustil, ale ďalšie problémy pretrvávajú doposiaľ. Chcem v tejto interpelácii upozorniť na jeden z nich, na ktorý ma upozornili starostovia obcí.
Vážený pán minister, teraz síce neprítomný, dovoľujem si vás interpelovať vo veci používania diaľnic a ciest I. triedy vozidlami obecných hasičských zborov.
V poslednom čase medzi starostami sa rozposielajú e-maily, teda elektronická pošta: "Pozdravujem vás, kolegovia, a zasielam vám postup a zoznam príloh na oslobodenie hasičských vozidiel od elektronického mýta," kde je uvedené, že "1. žiadosť je na strane www.emyto.sk v kolónkach Ako sa registrovať?, Na stiahnutie, Tlačivo "Registračný formulár pre vozidlá oslobodené od mýta" (vypísať)," treba "2. doložiť potvrdenie (vzor je v prílohe) - upraviť na vlastné podmienky", treba doložiť "3. overené kópie - osvedčenie o zvolení, IČO, DIČ", treba "4. k nahliadnutiu zobrať originál osvedčenia o evidencii alebo technický preukaz, občiansky preukaz", treba "všetko zaniesť na kontaktné miesto v Prešove - Jilemnického ul. (areál SAD Prešov). Prajem úspešné vybavenie a pekný deň." Toto je text, ktorý dostávajú starostovia, teraz bol koniec uvedeného textu.
Na naše samosprávy prešlo množstvo kompetencií zo štátu. Starostov sme zavalili hŕbou povinností a zodpovednosti, ale často aj zbytočnou byrokraciou.
Požiarna ochrana je jednou z tých, ktorá je dôležitá nielen pre samotné obce, ale aj pre štát ako taký. Všetky náklady na obecné hasičské zbory a dobrovoľné hasičské zbory sú hradené z rozpočtov obcí a tie sú často už aj bez týchto výdavkov tak napäté, že niektoré obce nemajú z čoho tieto náklady vykrývať.
Aj preto sú mnohí starostovia pohoršení a znechutení, lebo majú pocit, že vládna exekutíva nepovažuje samosprávu za partnera. Naopak, túto samosprávu zaťažuje podľa ich názoru zbytočnými povinnosťami či byrokraciou.
Ak teda štát uznáva, že obce a nimi zriadené dobrovoľné hasičské zbory nemajú povinnosť platiť za svoje hasičské vozidlá mýtne poplatky, podľa zákona č. 25/2007 Z. z. sú oslobodené od spoplatnenia, tak prečo ich vyhláškou č. 388/2009 Z. z. núti zaregistrovať tieto vozidlá do elektronického mýtneho systému pred začatím využívania vymedzených úsekov ciest? Prečo je to tak? Ak porovnajú, že na rozdiel od týchto vozidiel obcí nemajú túto povinnosť napr. vozidlá Ministerstva vnútra Slovenskej republiky či Policajného zboru, nie je to potom iba zbytočné šikanovanie starostov štátom?
Aký je rozdiel medzi vozidlami Ministerstva vnútra Slovenskej republiky, Policajného zboru, Ministerstva obrany Slovenskej republiky, ozbrojených síl Slovenskej republiky a Organizácie Severoatlantickej zmluvy, Slovenskej informačnej služby, Železničnej polície, Zboru väzenskej a justičnej stráže, ktoré sú oslobodené bez nutnosti registrovať, zdôrazňujem, bez nutnosti registrovať svoje vozidlá, a cisternovými vozidlami obecných hasičských zborov, ktoré túto povinnosť majú?
Myslia tí, ktorí takéto pravidlá stanovili, aj na to, že starostovia obcí majú dosť starostí, aby zabezpečili predovšetkým riadne fungovanie, základné samosprávne funkcie a potreby obyvateľov svojich obcí?
Pán minister, kedy dotiahnete legislatívu súvisiacu so zavedením elektronického mýta do korektného stavu? Ďakujem pekne.