Senát Národního
shromáždění R. Č. r. 1921.
I. volební
období.
3. zasedání.
Tisk 982.
Usnesení
poslanecké sněmovny
o vládním
návrhu zákona (tisk 2523)
a o návrhu
poslanců Tayerle, Roschera, Hampla, Marka a soudr. (tisk 2135),
na změnu
zákona o podpoře nezaměstnaných (tisk 2830).
Poslanecká
sněmovna Národního shromáždění republiky Československé schválila v 85. schůzi
dne 6. srpna 1921 tuto osnovu zákona:
Zákon
ze
dne.......................................................1921
o podpoře
nezaměstnaných.
Národní
shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
Kdo má nárok
na podporu.
§ 1.
(1)
Příslušníci Československé republiky, kteří podléhají povinnému nemocenskému
pojištění, mají nárok na podporu v nezaměstnanosti za podmínek, uvedených v
tomto zákoně.
(2) Nárok za
stejných podmínek mohou činiti občané, kteří propuštěni byli z činné služby
vojenské nebo z povinnosti k zvláštním úkonům za mobilisace a ve válce podle § 3
branného zákona ze dne 19. března 1920, č. 193 Sb. z. a n., a podle zákona o
válečných úkonech ze dne 26. prosince 1912, č. 236 ř. z., pokud se týče dle zák.
čl. LXVIII: 1912.
(3)
Příslušníci cizího státu mohou obdržeti podporu v nezaměstnanosti za týchž
podmínek jako příslušníci Československé republiky, má-li tento cizí stát
obdobné opatření a nakládá-li s příslušníky Československé republiky jako se
svými státními příslušníky.
Kdo nemá
nároku na podporu.
§ 2.
Nároku na
podporu v nezaměstnanosti nemá:
1. Kdo stávkuje
nebo je z práce vyloučen po dobu stávky nebo výluky. Za výluku se nepokládá
dočasné propuštění zaměstnanců způsobené nedostatkem surovin či polotovarů,
nebo zastavením dopravy bez viny propuštěných ze zaměstnání, byť nedostatek
vznikl v důsledku stávky či výluky;
2. kdo byl
vlastní vinou ze zaměstnání propuštěn nebo kdo dobrovolně práci opustí bez
závažné příčiny;
3. kdo pro své
tělesné nebo duševní vlastnosti není pravidelného zaměstnání schopen;
4. kdo požívá
nemocenského od některé nemocenské pokladny;
5. kdo požívá
vyživovacího příspěvku podle zákona ze dne 23. září 1919, č. 530 Sb. z. a n.,
a ze dne 18. března 1921, č. 120 Sb. z. a n.;
6. kdo má
majetek, důchod, nebo jiný příjem, zabezpečující jeho nezbytnou výživu po dobu
nezaměstnanosti;
7. kdo se
zdržuje mimo území republiky Československé;
8. sezonní
dělníci vyjma ty, kterým bude nárok na podporu nařízením dle § 19 přiznán.
Kdo pozbývá
nároku na podporu.
§ 3.
Nároku na
podporu v nezaměstnanosti pozbývá:
1. Kdo byl již
nepřetržitě podporován po dobu půl roku. Ministr sociální péče v dohodě s
ministrem financí může uvedenou lhůtu pro dělníky jednotlivých odborů a obvodů
prodloužiti až na dobu jednoho roku. Zaměstnání trvající aspoň 4 týdny způsobuje
přerušení této doby. Zaměstnání kratší nepřerušuje tuto dobu a nepočítá se
do ní.
2. Kdo bez
důvodné omluvy zanedbá povinná hlášení u veřejné zprostředkovatelny práce (§
11).
3. Kdo bez
důvodu, jejž by politický úřad (administrativní vrchnost) I. stolice uznal za
platný, odmítne veřejnou zprostředkovatelnou práce přikazovanou práci, jeho
tělesným silám a duševním schopnostem přiměřenou, pokud neporušuje jeho
odbornou způsobilost a jest placena podle mzdového tarifu, nebo není-li mzdového
tarifu, podle sazeb v místě obvyklých.
4. Kdo odmítne
bezdůvodně pracovní výkon za mzdu, odpovídající přijaté podpoře (§ 12).
5. Kdo
bezdůvodně opustí nouzovou práci (§§ 13-16), koná ji nedbale nebo zaviní své
propuštění.
6. U koho
dodatečně nastanou okolnosti uvedené v § 2.
O výši
podpory.
§ 4.
(1) Podpora osob
uvedených v § 1 obnáší 8 Kč denně v obcích do 7000 obyvatel, v obcích nad tento
počet 10 Kč.
(2) Mimo osobní
podporu nezaměstnanosti obdrží podporovaný rodinný příspěvek pro osoby žijící s
ním ve společné domácnosti a výživou na něho odkázané, a to
1. pro manželku
nebo družku 2 Kč;
2. pro děti
vlastní i nevlastní do dokonaného 14. roku 1 Kč.
(3) Celková
podpora hlavy rodiny i s rodinnými příplatky nesmí přesahovati denně 16 Kč u osob
v obcích do 7000 obyvatel bydlících, a 18 Kč denně v obcích majících obyvatel
více než tento počet.
(4) V jedné a
téže domácnosti vedle osobní podpory hlavy domácnosti může býti přiznán nárok
na podporu 5 Kč denně pouze ještě 2 členům domácnosti, jimž by jinak náležela
podpora dle § 1, odst. 1., tohoto zákona. Podpora tato nezapočítává se do celkové
podpory hlavy domácnosti. Jsou-li v jedné a téže domácnosti mimo hlavu rodiny, která
je nezaměstnána, plně zaměstnáni tři členové rodiny, odpadnou příplatky
rodinné.
(5) Ministr
sociální péče se zmocňuje, aby v případě potřeby výše uvedené sazby osobám,
které byly zaměstnány v zemědělství a lesnictví anebo službami v domácnosti,
přiměřeně snížil (§ 18).
Uplatňování
nároku na podporu.
§ 5.
(1) Před
uplatněním nároku na podporu musí se nezaměstnaný hlásiti o práci u
příslušné veřejné zprostředkovatelny práce.
(2) Všichni
zaměstnavatelé jsou povinni uprázdněná místa hlásiti u místně příslušné
veřejné zprostředkovatelny práce.
(3) Nemůže-li
zprostředkovatelna práce nezaměstnanému opatřiti přiměřené zaměstnání, vydá
mu o tom potvrzení.
§ 6.
Neobdrží-li
žadatel zaměstnání, musí pro dosažení podpory při prvé přihlášce o podporu
předložiti politickému úřadu (administrativní vrchnosti) I. stolice mimo
potvrzení (§ 5) osobní doklady, a to:
průkazy
potřebné ku zjištění osobních údajů,
průkaz obce o
počtu, věku a případném zaměstnání členů rodiny,
písemné
prohlášení, potvrzené obecním úřadem pobytu, že žadatel nemá majetku,
důchodu, nebo jiného příjmu, zabezpečujícího jeho nezbytnou výživu po dobu
nezaměstnanosti a
potvrzení
zaměstnavatele o propuštění z práce. V potvrzení tom budiž uvedena doba a způsob
posledního zaměstnání. Osoby propuštěné z vojenské služby předloží
potvrzení od zaměstnavatele, u něhož byly zaměstnány, když byly povolány ke
službě vojenské nebo k válečným úkonům. Zaměstnavatel jest povinen vydati
nezaměstnanému takové potvrzení.
Rozhodnutí o
žádosti.
§ 7.
(1) O žádosti
o podporu v nezaměstnanosti rozhoduje v rámci ustanovení tohoto zákona politický
úřad (administrativní vrchnost) I. stolice, jenž k žádosti nezaměstnaného a na
potvrzení zprostředkovatelny práce (§ 5) a dokladů (§ 6) vyměří podporu a
poukáže ji ve lhůtě nejdéle 14 dnů k výplatě berním úřadem.
(2) Do
zamítavého rozhodnutí lze se odvolati během 8 dnů k politickému úřadu II.
stolice (na Slovensku a Podkarpatské Rusi k županovi ), který rozhodne nejdéle do
3 týdnů s konečnou platností.