Místopředseda Langr (zvoní): Dále
je ke slovu přihlášen p. posl. dr Klapka.
Dávám mu slovo.
Posl. dr Klapka: Slavná sněmovno! V debatě
byly vysloveny některé názory týkající
se samosprávy, které bych rád uvedl na pravou
míru Pan kol. Sogl mluvil o samosprávě
a činil některé výtky samosprávě
republiky Československé, které pokládám
za nespravedlivé a za neopodstatněné. Jestliže
p. kol. Sogl citoval německé verše a
prohlásil, že "oko zákona bdí",
pak mu musím říci, že, bohužel,
poměry v určitých částech republiky
Československé jsou takové, že oko zákona
tam bdíti musí a musí bdíti velmi
přísně. Pan kol. Sogl prohlásil,
že prý tak zvané vyrovnávací
fondy, fondy z nichž zemský výbor nesoběstačným
obcím a okresům poskytuje příděly,
jsou spravovány po stránce nacionální
stranicky a nespravedlivě a že prý obcím
a okresům českým dostává se
lepšího a většího přídělu
než německým a že tím způsobem
snad zemská samospráva přispívá
ke strašné finanční posici samosprávy
německé. Toto tvrzení zásadně
odmítáme, je to tvrzení nespravedlivé
a nesprávné. Zemské výbory přidělují
příspěvky z t. zv. vyrovnávacích
fondů podle určitých t. zv. klíčových
čísel, podle určité pevné normy,
při čemž rozhoduje počet obyvatelstva,
daňová základna a rozhodují jen momenty
zcela objektivní a nikoliv momenty subjektivní.
Chci jen panu kol. Soglovi říci, že
samospráva německá jak před převratem,
tak po převratě byla daleko skvěleji vybavena
než samospráva česká. Podívejme
se na př. do severu Čech a uvidíme, že
veškerá německá města a místa
v území smíšeném jsou skvěle
vybavena všemi vymoženostmi moderní techniky
a urbanisace. Podívejte se na okresy, uvidíte, že
není jednoho okresu ve smíšeném území,
kde by nebyl na př. vybudován okresní chudobinec,
sirotčinec a řada jiných ústavů.
A podívejte se na př. do jižních Čech
a uvidíte nedostatečné komunikace, nedostatečné
nemocnice, uvidíte, že je rada jihočeských
okresů, které nemají ani okresního
chorobince. Tedy samospráva na severu Čech, pokud
po převratě i před převratem byla
vybudována, je velmi dobře obstarána, ale
my právě na jihu Čech a v českých
krajích máme velmi mnoho dohánět,
abychom zařídili, co vidíme na severu. Tak
tomu jest, pokud jde o postavení t. zv. vyrovnávacích
fondů vůči obcím a okresům
německým.
Pokud jde o samosprávu, chtěl bych říci,
že v republice Československé dochází
k jinému a zásadnějšímu nazírání,
než jaké dosud na samosprávu máme. Musíme
se dívati na samosprávu jako na loyální
spolupráci lidových občanů v demokratickém
státě se správou státní, a
já podtrhuji slovo "loyální". Samospráva
předpokládá loyální státní
občany a nejsou-li občané loyální
ke státu, nemohou žádati samosprávu.
(Potlesk.) Jestliže na př. u nás chceme
přejíti k novému nazírání
na samosprávu a novému zařazení samosprávy
do organismu státního, jest předpokladem
toho loyální spolupráce laického živlu,
která znamená určitou spolupráci se
správou státní. Ne nadarmo jsem v řadě
svých článků poukazoval na anglický
systém, kde vlastně nemají samosprávy
v našem slova smyslu, kde jest jen rozlišení
mezi správou místní a správou centrální,
a celá veřejná správa anglická
pokládá se za jeden celek. Byl bych velmi šťasten,
kdybychom i v našem státě dovedli vybudovat
celou veřejnou správu jak správu státní,
tak samosprávu, aby to bylo jediné organické
těleso, které má jediný zájem,
to jest práci ve prospěch československých
občanů a československého státu.
Pokud jde o pana posl. Kuta, musím říci,
že mnoho jsem se od něho o samosprávě
nedověděl, a jestliže pan posl. Kut
svoji thesi začal s tím, že nemůže
jeho klub hlasovati pro osnovu zákona, která je
předložena, poněvadž prý tato osnova
jest v souvislosti se zákonem právě zde odhlasovaným,
kterým se reformují přímé daně,
pak bohužel pan posl. Kut naprosto nezná osnovu,
o které mluvil, poněvadž tato osnova v žádné
souvislosti s tímto zákonem není. A jestliže
prohlásil, že pro tuto osnovu nebude hlasovati, myslím,
že pan posl. Kut by měl doporučiti svému
klubu, aby hlasoval pro tuto osnovu, která znamená
reparaci škod, které byly způsobeny zákonem
z r. 1927, pro který kdysi jeho klub hlasoval. (Potlesk.)
Tato osnova, která nám byla předložena,
znamená konečně provedení zákona
č. 69 z r. 1935, který znamená provádění
oddlužení samosprávy. Bohužel musím
konstatovati, že tento zákon č. 69 z r. 1935
jest již 14 měsíců v účinnosti
a že teprve po 14 měsících přichází
ministerstvo financí s osnovou, která znamená
definitivní rozřešení vzájemných
finančních poměrů mezi samosprávou
a ministerstvem financí. Zákon č. 69 z r.
1935 byl vlastně za dobu 14 měsíců
pětkrát novelován (Slyšte!) a
teprve teď dochází se k určitému
výsledku, který ovšem znamená, že
ministerstvo financí místo původní
potřeby 202 mil. Kč, které se měly
věnovati na oddlužení samosprávy, dá
vlastně samosprávě pouze částku
70 mil. Kč. Je to málo, uváží-li
se, že samospráva má přes 11 miliard
dluhů a že fondy, které byly zřízeny
zákonem č. 69 z r. 1935, mají převzíti
na 3 miliardy dluhů, které povstaly z podnikání
veřejně prospěšného. Tedy částka,
která se tu dává, je celkem malá a
finanční správa přesunuje do jisté
míry břemeno, které zde vzniká, znovu
na samosprávu tím, že určité
částky se od čítají a že
zejména se zvyšuje povinnost zemských fondů,
aby k sanaci samosprávy přispívaly. Ale je
třeba si uvědomiti, že otázka oddlužení
samosprávného není problémem, který
by byl problémem samostatným a jediným. Správně
referent poukázal k tomu, že vedle problému
samosprávných dluhů je další
otázkou nevyrovnanost samosprávných rozpočtů.
Tento problém znamená, že každým
rokem končí samosprávné hospodářství
schodkem cca 700 mil. Kč a že tedy vedle schodku státního
projevuje se, pokud jde o samosprávu, chronický
schodek samosprávného hospodářství,
který přirozeně zvyšuje schodek veřejného
hospodaření a který musí míti
i podle t. zv. klasické teorie hospodářské
nepříznivý důsledek na poměry
na finančním a peněžním trhu.
Máme-li se rozhodovati o urovnání finančních
věcí v samosprávě, musíme si
uvědomiti, že nám nejde o t. zv. oddlužení,
nýbrž že jde také o úpravu chronických
schodků obcí, okresů a zemí.
Slavná sněmovno, je otázkou, jakým
způsobem budeme dále upravovati finance samosprávy.
Ministerstvo financí nám dosud nepřišlo
se žádným návrhem a správně
zde bylo řečeno, že ve velké řadě
zákonů, které usnáší tato
sněmovna, se ukládají samosprávě
nová břemena, ukládají se jí
nové povinnosti, aniž by k tomu dostala nových
příjmů. Dnešní Rakousko upravilo
finance veřejných svazků tím způsobem,
že rozdělilo příjmové zdroje
mezi stát a samosprávu a že prohlásilo
přímo ústavní zásadu, která
by i u nás měla platiti, že obcím, okresům
a samosprávným korporacím není možno
ukládati nových břemen, nejsou-li jim současně
dávány také nové příjmové
zdroje, nebo že je nutno odejmouti určitá zatížení,
určitá břemena samosprávě a
přenésti na svazky vyšší. Tento
postup, který zvolilo Rakousko by byl přijat u nás
za předpokladu, že bychom provedli t. zv. inkameraci
přirážkovou. Přirážky přestávají
býti hlavním příjmem samosprávy,
přirážky jsou zdrojem vedlejším
a hlavní zdroje samosprávy přicházejí
z jiných prostředků, bohužel jsou to
hlavně prostředky nepřímého
zdanění, jsou to zejména dávky a poplatky.
Uvedu jako příklad České Budějovice,
kde na jednoho obyvatele připadá z přirážek
ca 100 Kč, ale dávek ca 140 Kč. V Hradci
Král. připadá na jednoho obyvatele z přirážek
pouze 140 Kč, ale dávek a poplatků 217 Kč.
Tedy schůdná cesta, kterou naznačuje na př.
Rakousko, spočívá v tom, že se přirážky
odstraňují, že určitý průměr
přirážkový se stává součástí
základu daňového a že výnos daňový
se dělí potom určitým způsobem
mezi stát a jednotlivé samosprávné
korporace. Je nutno, aby tento systém byl u nás
vybudován a abychom se dočkali určité
předlohy, která by znamenala, že se samosprávné
finance kladou na samostatný základ, na systém,
který by byl odlišný od systému státního,
ovšem systém samostatný, který by netrpěl
výkyvy a fluktuacemi, které vidíme při
daních státních a kterým trpí
ovšem i samosprávné finance.
Vážená sněmovno, důsledek neúpravy
finanční v samosprávě znamená,
že nastává přesun, jak jsem již
řekl, zdanění samosprávného
na zdanění nepřímé, to znamená
na dávky a poplatky. Žádáme v tomto
směru ministerstvo vnitra, které jest dozorčím
orgánem nad zemskými úřady a okresními
úřady, aby tato daňová praxe, která
přímo vynucuje vybírání nepopulárních
dávek obecních, jako je dávka z nájemného
a jiné dávky ze spotřeby, a kterou z příkazu
ministerstva vnitra provádí zemský úřad,
byla zmírněna a aby toto břemeno poplatné
nebylo svrhováno na ty, kteří v době
krise platiti nemohou.
Slavná sněmovno, je velká řada nevyřešených
úkolů samosprávných, které
čekají, aby nějakým způsobem
bylo do nich zasaženo. Je to především
otázka elektrisace venkova. Pokládám za nemožný
nynější stav, kdy leží v ministerstvu
veřejných prací na 1.100 žádostí
(Slyšte!), kdy podpory pro obce, pro svazy byly náležitě
přislíbeny a kdy tyto obce podpor nedostávají
a ocitají se potom v těžké finanční
situaci, poněvadž jim značně vzrůstají
interkaláře a úroky. Pokládám
za schůdnou cestu, aby částka, která
je určena na elektrisaci, byla určitým způsobem
kapitalisována a aby ministerstvo veřej. prací
převzalo určitě závazky, které
tady jsou. Tak by bylo možno, abychom postupovali v elektrisaci
dále, nikoliv abychom zůstali stagnovati až
do r. 1943, poněvadž zůstane-li dosavadní
stav, nemůže se další elektrisace díti
dříve než v r. 1943.
Slavná sněmovno! Nerozřešen zůstává
problém okresních silnic. Okresní silnice
nemají dostatečných prostředků,
aby mohly býti udržovány v náležitém
stavu; jedná se po případě o změnu
příslušných ustanovení zákona
o silničním fondu. Dovoluji si ovšem v této
souvislosti upozorniti na jednu věc. Slavné sněmovně
byl předložen iniciativní návrh zákona
o okresních cestářích. Tímto
návrhem zákona se mají po stránce
platové reparovati těžké a dlouhé
křivdy, které se staly této kategorii veř.
zaměstnanců. Slavná sněmovno, máme
okresní silnice, jichž údržbu obstarávají
cestáři s platem 80 Kč měsíčně
(Slyšte!), cestáři, kteří
mají pracovní dobu jen jednoho dne v týdnu.
Jestliže chceme míti okresní silnice v pořádku
- a je v nich velký kus národního majetku
- prosím slavnou sněmovnu, aby konečně
napravila křivdu páchanou na této kategorii
zaměstnanců a aby iniciativní návrh
zákona o okresních cestářích
se stal co nejdříve skutkem. (Výborně!)
Zákon o újezdních školách měšťanských
byl, slavná sněmovno, odhlasován, ale nemůže
býti prováděn, a to prostě z toho
důvodu, že jeden z konkurenčních činitelů,
a to okresy, které mají přispívati
jednou třetinou na úhradu nákladů,
nemá ani tolik prostředků, aby mohl uhraditi
úrok a úmor ze svých dluhů. Na př.
české okresy potřebovaly v r. 1934 na úrok
a úmor svých dluhů přes 160 mil. Kč
a výnos přirážek činil 151 mil.
Kč, to znamená, že výnos přirážek
byl téměř úplně použit
na úhradu a úmor dluhů. Je proto nutno konstatovati,
že jestliže povstávají nové úkoly
a zde jsou nové úkoly, pokud jde o újezdní
školy měšťanské - nemohou býti
okresy náležitě plněny.
Slavná sněmovno! Žádal jsem již
v rozpočtovém výboru posl. sněmovny,
aby ministerstvo vnitra provádělo reparaci křivdy,
která se stala při provádění
organisačního zákona. Tato křivda
spočívá v tom, že řadě
okresních míst byla odňata t. zv. okresní
zastupitelstva a okresní výbory a ze tato místa
klesla na místa čistě provinciální,
která ztratila pro své okolí atrakční
přitažlivost. Žádám velmi důrazně
pana ministra vnitra, aby zejména i za použití
vládního nařízení č.
51 z tohoto roku byly postupně zřizovány
expositury okresních úřadů ve všech
okresních městech, která přišla
o sídla okresních zastupitelstev a okresních
výborů.
Žádal jsem rovněž již v rozpočtovém
výboru několikráte p. ministra vnitra a p.
ministra unifikací, aby některé obory veřejné
správy byly co nejdříve upraveny novým
zákonodárstvím. Právě teď
vychází dílo o československém
právu, z něhož je patrno, že naše
veřejná správa pracuje s řadou zákonů
a dvorních dekretů, které vykazují
úctyhodné stáří půldruhého
sta let. Jestliže se podíváme na př.
na chudinství, tedy na jeden z vynikajících
a význačných oborů veřejné
správy, vidíme, že v Čechách,
na Moravě a ve Slezsku platí o tomto oboru veřejné
správy dosud dva dekrety z r. 1786. Jestliže se podíváme
na jiný obor politické správy, na trestní
právo a řízení, vidíme, že
zde platí ještě stará ustanovení
z dob absolutismu, z let čtyřicátých,
padesátých atd. A jestliže se podíváte
i na státní občanství, vidíte,
že zde platí staré předpisy z r. 1811,
1814, 1817 atd. My tedy musíme velmi žádati,
aby byla provedena jednak unifikace obecních zřízení,
ale aby také v těchto oborech veřejné
správy, kde platí ještě staré
dvorské dekrety a řada zákonů velmi
starých, co nejrychleji byla provedena unifikace.
Slavná sněmovno! To jsou asi nejdůležitější
požadavky, které v této době uplatňuje
čsl. samospráva. Řekl jsem na začátku
své řeči, že čsl. samospráva
má své opodstatnění tenkráte,
jestliže je samosprávou loyální, samosprávou,
která chce a bude spolupracovati s orgány státními
ve prospěch celé Československé republiky
a ve prospěch veřejného zájmu. Československá
samospráva chce jistě tímto způsobem
postupovati, a já prosím slavnou sněmovnu
ve smyslu svých předchozích řečí
a návrhů, aby věnovala zvýšenou
pozornost problému samosprávných financí,
poněvadž spořádaný stát
- správně bylo řečeno - znamená
spořádanou obec. Finanční rozvrat
samosprávy musí se těžce a nepříjemně
dotknouti celé správy veřejné. Jestliže
my pomocí určité řady zákonů
dáme do pořádku to, co utrpěla samospráva
v r. 1927, jestliže po stránce finanční
dáme do pořádku obce, vykonáme tím
veliký kus práce pro zájem státu a
pro zájem jeho občanstva. (Potlesk.)
Místopředseda Langr (zvoní): Ke
slovu není již nikdo přihlášen,
rozprava jest skončena.
Přistoupíme k doslovům pp. zpravodajů
o obou osnovách, a to nejprve o osnově zákona,
kterým se prodlužuje s některými změnami
a doplňky účinnost zákona ze dne 15.
července 1932, č. 121 Sb. z. a n., kterým
se mění a doplňují některá
ustanovení zákona ze dne 14. prosince 1923, č.
7 Sb. z. a n. z r. 1924, o ochraně československé
měny a oběhu zákonných platidel, ve
znění zákona ze dne 19. června 1934,
č. 113 Sb. z. a n. (tisk 558)
Dávám slovo k doslovu nejprve zpravodaji výboru
ústavně-právního, p. posl. dr Goldsteinovi.
(Předsednictví se ujal předseda Malypetr.)
Zpravodaj posl. dr Goldstein: Vzdávám se
slova.
Předseda (zvoní): Pan zpravodaj posl.
dr Goldstein se vzdává doslovu.
Dávám slovo k doslovu zpravodaji výboru rozpočtového,
p. posl. Martináskovi.
Zpravodaj posl. Martinásek: Vzdávám
se slova.
Předseda (zvoní): pan zpravodaj posl.
Martinásek se vzdává doslovu.
Dávám slovo k doslovu zpravodaji o osnově
zákona, kterým se mění finanční
zákon na rok 1936 (tisk 567), jímž jest
p. posl. Bergmann.
Zpravodaj posl. Bergmann: Slavná sněmovno!
Pan posl. Sogl ve své řeči, líče
poměry v našem pohraničí, použil
výroku, že prý "až potud a ne dále!"
Odpovídám mu, že vítáme, že
konečně vláda, byť opožděně,
učinila všechna opatření, aby řekla
"až potud a ne dále" agitaci, která
v tomto pohraničním území je některými
vrstvami našeho občanstva a politickými směry
proti státu konána. Konečně pan posl.
S o g l si zde stěžoval na činnost policie
a četnictva a podezíral oba bezpečnostní
sbory z toho, že prý zlovolně pronásledují
občany, vyměřujíce pokuty dokonce
daleko vyšší, než bývaly dříve,
jako by si počínaly naprosto jednostranně
a nedbaly zákonných ustanovení. Dovoluji
si prohlásiti, že nejen naše policie, nýbrž
i četnictvo vzorně a podle zákonů
a nařízení koná svou povinnost a nezaslouží
si výtek, nýbrž spíše toho, aby
bylo vzato v ochranu pro svou těžkou a nebezpečnou
službu.
Pan posl. Sogl si naříkal, že prý
již tři léta trvá moratorium ústavu
Centralbank der deutschen Sparkassen. Měl mluvit na správnou
adresu. Bylo-li možno dobře hospodařiti v Ústřední
bance čsl. spořitelen, mohlo býti stejně
dobře hospodařeno v Centralbank der deutschen Sparkassen
a nemuselo býti žádného moratoria.
Doporučuji znovu, aby slavná posl. sněmovna
schválila osnovu zákona tak, jak se na ni usnesl
rozpočtový výbor. (Souhlas. Různé
výkřiky.)