Slavná sněmovno! Když uvažujeme mimořádnou
daň ze zisků, budou-li jí postiženy
široké vrstvy těch poplatníků,
kteří platí všeobecnou daň výdělkovou,
pak musíme uznati, že tomu tak není. Z cirka
650.000 poplatníků všeobecné daně
výdělkové - mám cifry z r. 1933 -
je jich pouze asi 15.000, kteří mají kritický
příjem, to je výnos větší
než 50.000 Kč. Ve svém celku tedy nebudou mimořádnou
daní ze zisků široké vrstvy živnostenské
postiženy. Daň bude postihovati větší
celky a větší poplatníky. Ovšem
široké vrstvy budou postiženy přirozeně
příspěvkem na obranu státu, který
jim bude vyměřován z důchodu od 7.000
Kč, jako to jest u všech ostatních vrstev,
které daň důchodovou platí.
Slavná sněmovno! Při projednávání
těchto předloh v rozpočtovém výboru
bylo ventilováno několik důležitých
otázek, aniž se došlo ke konečnému
jejich vyřešení v rámci úhradových
předloh. Bylo tam poukazováno, že nebezpečí,
kterého se někteří bojí, ze
zatížení mimořádnou daní
ze zisků, nevězí pouze ve výši
této mimořádné daně, nýbrž
že je zde souvislost s jinými otázkami, na
př. s přirážkovým systémem
pro samosprávné svazky. Bylo tam uváděno,
že ony přirážky svou nerovnoměrností
a nestejností způsobují, že některá
města, která se narodila na pěkné
planetě, mají se lépe - na př. naše
hlavní město Praha kdežto jiná města,
jimž nebylo dáno ono štěstí do
vínku a jimž nebyla dána ani taková
přirozená poloha, že doprava surovin a materiálu,
na př. železa a uhlí, jest tam laciná,
aby se to tak vyrovnalo, jsou úžasnou, často
maximální výší svých přirážek
odsuzována k povlovnému zániku a ochromení
ve prospěch svých šťastnějších
sester. Museli jsme uznati oprávněnost této
výtky, ale ovšem není to možno řešiti
v rámci úhradových předloh, poněvadž
to by byla otázka organisační, po příp.
otázka jiného systému příspěvku
obcím, nikoli ve formě přirážek,
nýbrž snad ve formě daňové repartice
nebo odkazu určitých daní pouze pro samosprávné
svazky. Nemohli jsme v tomto zákoně přihlížeti
k těmto otázkám, jichž řešení
si jistě brzy vynutí doba.
Dále byla silně ventilována otázka
limitu. Přes to, že bylo hledáno východisko,
nemohlo býti dosaženo uspokojivého řešení
v tom, aby daně a dávky, přimknuté
k výnosu, nepřevyšovaly určité
procento tohoto výnosu. Slavná sněmovno,
ta věc je značně komplikována, poněvadž
souvisí s odpočitatelností daní výnosových
po příp. i jiných od daňového
základu. Snad i tato otázka v zájmu zákonné
jasnosti, v zájmu bezpečnosti poplatníka
měla by býti řešena. Ale pak by se to
musilo státi novelou naší loňské
novely o přímých daních, a není
to možno řešiti v rámci osnov, které
jsou pouze osnovami úhradovými.
Slavná sněmovno! Rozpočtový výbor
uvážil i obtíže a nebezpečí,
které by mohly vzejíti z těchto daňových
osnov, ale přes to byl a jest odhodlán předložiti
tyto daňové předlohy posl. sněmovně
ke schválení s tou vírou, že hospodářské
obtíže, které tyto úhradové předlohy
způsobí u jednotlivců, po příp.
u podniků, budou vyváženy hospodářským
zlepšením, které jistou měrou, přes
to, že pomalou, se zde vyskytuje, a že na základě
zvýšené výrobnosti, vzestupu výroby,
ony oběti budou zaplaceny tak, že nenastane buď
žádné anebo aspoň nepodstatné
zhoršení podmínek výrobních,
po případě životní úrovně
vrstev, které jsou postiženy oněmi dvěma
předlohami.
A nyní dovolte mi, slavná sněmovno, ještě
několik slov. Z státní administrativy patří
finanční úředníci ke kategorii,
která je nejvíce zatěžována různými
změnami zákonů, které se mění
nebo upravují téměř každý
rok. Jest tedy jejich práce velice těžká.
A při tom snad žádná kategorie státních
úředníků není zahrnována
tolika výtkami jako právě úředníci
finanční správy. Je to přirozené,
poněvadž daně neplatí nikdo rád.
Přes to, že často berní úředníci
musí a museli viděti, že poplatníci,
kteří berou prokazatelně ve smyslu uvalení
daní z národního důchodu veliký
podíl, unikají, placením těchto daní
jsou postihováni ti, kteří řádně
daně platí. A proto je často psychologicky
pochopitelné, že u některých temperamentních
sil projeví se jednání, které se dotkne
právě těch, kteří daně
chtějí platiti a také dobře platí.
Slavná sněmovno, domnívám se, že
mohu jako rozpočtový referent obrátiti se
k širokým vrstvám našich úředníků
finanční správy, kteří svou
činností způsobují, že je alimentován
celý náš státní aparát,
aby se vynasnažili obzvláště nyní,
kdy se na občanstvo uvalují nové a těžké
daně, nová a těžká břemena,
jim onu hořkou pilulku svým osobním jednáním
nedělati ještě trpčí a hořčí.
Slavná sněmovno, dovolte mi jen takovou malinkou
vzpomínku: Když moje maminka nesla husu k podškubání,
husa se bránila, kejhala a křičela a mlátila
křídly. Maminka jí domlouvala: Jdi hloupá,
vždyť ti to není nic platné, celá
se ukřičíš a umlátíš,
vždyť ti peří zase znova vyroste. Husa
tomu nerozuměla, ale maminka myslela, že jí
trošičku přece tu náramnou operaci ulehčí.
Myslel bych, že něco podobného si zasluhují
naši poplatníci, když už musí zde
(Veselost.) na obranu státu přinésti
také své oběti.
A nyní chci ještě něco říci.
Slavná sněmovno! Oběti, které od poplatníků
žádáme, jsou vyhrazeny na obranu státu
a tu je třeba s této poslanecké tribuny vznésti
důtklivý apel na všechny ty, kteří
peníze na obranu státu vydávají, aby
si počínali s největší úsporností
a opatrností, aby si byli vědomi, že často
takový výdaj, který by nemusil býti,
může státi živnost anebo podstatné
snížení existenční úrovně
širokých vrstev občanských. Zabezpečujeme
svůj stát, budujeme ochranné pevnosti. Proto
mluvím-li obrazně - nepotřebují ony
stavby obkládání mramorem, ale kde je možno
zabezpečiti plně obranu státu bez zbytečného
vyhazování peněz, tam jsou ony vrstvy, které
o tom rozhodují, k tomu ve svědomí také
zavázány.
Domnívám se, že to je třeba říci,
poněvadž když se valí takové ohromné
peníze, často ti, kteří je mají
v rukou, nepočítají, že jsou to vlastně
mozoly a tvrdá práce tisíců a milionů
občanů této republiky.
A nyní, abych shrnul po všeobecně úvaze
poznámky k jednotlivým daňovým předlohám:
U předlohy, která prodlužuje přechodnou
přirážku k dani důchodové, jsme
unifikovali způsob vybírání přirážky
se způsobem, jaký je platný pro obor přímých
daní. Stejně jsme to udělali proti vládnímu
návrhu také u příspěvku na
obranu státu a u mimořádné daně
ze zisků.
Musili jsme voliti také daně konsumní, spotřební.
Tam jsme nedělali větších úprav.
Při dani z piva jsme pouze stanovili, že ono předpokládané
zvýšení 80 mil. Kč, u jednoho litru
v částce 10 hal., musí přijíti
úplně a cele do státní pokladny a
že na něm nebudou participovati obce, jak je tomu
při dani z piva. U limonád zvláštním
§em 4 jsme poskytli ministerstvu financí možnost,
aby vládním nařízením tuto
daň reformovalo tak, jak byly náměty v rozpočtovém
výboru uvedeny, buď na základě zdanění
kysličníku uhličitého nebo na základě
jiného objektivního znaku, který by byl jednodušší,
lacinější a pro poplatníky snesitelnější,
než je normální způsob, jakým
se zde děje dosavadní vybírání.
Rozpočtový výbor předkládá
ony osnovy zákonů, pokud se týče mého
referátu v počtu pěti, ke schválení
s nadějí, že náš hospodářský
život je už tak silný a že se zlepšil
v poslední době tak velice, že toto zatížení
snese bez vážnějších poruch, aniž
by podstatně klesla výrobnost, aniž by byla
podstatně snížena životní míra.
Ale i kdyby se tento předpoklad a tato naděje nesplnily
zcela, stojí obrana našeho státu za to, abychom
jí přinesli i ony oběti, které se
žádají na občanstvu osnovami zákonů,
o nichž referuji.
Proto navrhuji, aby úhradové předlohy, pokud
jsem jejich referentem - ale stejně ovšem i ty ostatní
- ve znění, jak je schválil rozpočtový
výbor, schválila po projednání též
posl. sněmovna a zároveň aby dala schvalovací
votum resolucím, které přijal rozpočtový
výbor a ve své tištěné zprávě
také uvedl. (Potlesk.)
Místopředseda Langr (zvoní): Přistoupíme
nyní ke společné rozpravě.
Podle usnesení předsednictva navrhuji, aby řečnická
lhůta činila pro každý klub tolikrát
5 minut, kolik má členů, nejméně
však 50 minut na jeden klub. Hospitanti se počítají
do počtu členů klubu, poslanci mimo kluby
se počítají jako jeden klub.
Jsou nějaké námitky? (Nebyly.)
Není jich. Navržená lhůta jest schválena.
Přihlášeni jsou řečníci:
na straně "proti" pp. posl. dr inž.
Toušek, dr Pružinský, Kopřiva,
dr Peters, dr Holota, Ivák; na straně
"pro" pp. posl. dr Klapka, Pik,
Vičánek.
Dávám slovo prvému řečníku,
p. posl. dr Klapkovi.
Posl. dr Klapka: Slavná sněmovno!
Ve velké debatě, která byla provedena ke
státnímu rozpočtu na rok 1938. slyšeli
jsme slova velkých odhodlání: bránit
stát, bránit národ, bránit demokracii.
Tato slova vyplynula z úvahy o nynější
situaci, o nynějším stavu světa, kde
mocně naráží na svět víra.
o které hovořil v jednom ze svých velkých
projevů president Spojených států
Severoamerických Roosevelt, který prohlásil,
že ve světě vítězí víra
v zákon meče, v poslání prováděné
mečem, ohněm a krví. Zdá se, že
celý svět hledí v úžase na drsnou
ruku osudu, která zdvíhá meč kdesi
na obzoru, ale že část světa se chystá,
aby se v této kritické době připravila
k obraně. Mezi tuto část náležíme
i mv. Československá republika. Ale nestačí
pouhé odhodlání se bránit, nestačí
jen míti pevnou vůli, neodevzdat se pasivně
osudu, je třeba činů a je třeba obětí.
A dovolte, abych v této debatě, která jedná
o úhradě našeho rozpočtu. promluvil
o této druhé stránce našeho odhodlání.
bránit se. t. j. ke stránce, která znamená
činy a oběti.
Jestliže se podíváme do historie, o které
se říká, že je učitelkou, která
nikoho nenaučila, přece jen vidíme, že
blahobyt národů, blahobyt hmotný i kulturní
nebyl nikdy veliký v době diktatur, nýbrž
blahobyt národů byl vždycky velký v
dobách demokracie. Jestliže se na př. díváme
na historii řeckou, na historii antiky a helenismu, vidíme.
že největší kultura hmotná a duchovní
kvetla tam v dobách demokracie. A podíváme-li
se na největší imperium světové
ve starém věku, na imperium římské,
vidíme, že základy k duchovnímu, ale
také k hmotnému blahobytu byly položeny v Římě
v té době, kdy tam byla demokracie, a nikoliv v
době diktatur. Jestliže ovšem dochází
k rozpadu demokracie, je to důsledek toho, že v demokracii
dochází k úpadku autority, jak to vidíme
ve starém a středním věku, a v té
době, kdy se demokracie rozkládá, kdy egoismus
tříd a stavů je povznášen nad
vyšší, celostátní zájem:
v těch dobách povstávají Cesarové,
v těch dobách abych mluvil obrazně - vzbouzí
se césarské legie, v těch dobách nastávají
diktatury, které jsou provázeny válkami a
válečnými ohni. Pro náš národ
a stát je to velikým pouč ním, pro
nás, kteří jsme prošli řadou
velmi těžkých historických krisí,
ale kteří jsme nikdy nebyli zdeptáni, je
tato historie poučením v tom, že demokracie,
má-li se ubrániti v tomto světovém
zápolení, v tomto - řekněme si to
otevřeně - velikém střetnutí
velkých světových ideologií, musí
býti demokracií pevnou, demokracií ukázněnou
a že se nesmí bát ani obětí.
(Výborně! - Potlesk.)
A mluvíme-li dnes o úhradové stránce
osnov, které jsou předloženy posl. sněmovně,
pak chci říci, že v této kritické
době, kdy náš stát potřebuje
prostředků, aby se vyzbrojil, nesmí být
v tomto státě a národě rozdílů
mezi vládními stranami a oposicí, poněvadž
všichni, ať vládní strany nebo oposice,
musíme přinést oběti pro tento stát.
(Tak jest!) Musíme přinést oběti
proporcionálně podle toho, jak je kdo schopen, podle
svého důchodu a majetku, je unésti. My chceme
přinésti tyto oběti a musíme přinésti
oběti hmotné, jestliže uvážíme,
že v případě kritickém, kdyby
došlo ke krisi světové, všechny oběti,
které dodnes přinášíme a budeme
přinášet na základě těchto
osnov, oběti, které znamenají újmu
na našem důchodu a snad i újmu na našem
majetku, snad určitou újmu na míře
našeho života že všechny tyto oběti
jsou malé, srovnáme-li je s obětí,
kterou v kritické chvíli musí ve svém
životě přinésti každý občan.
(Tak jest!)
Vážená sněmovno, řekl jsem, že
všichni musíme přinášet oběti,
oběti rovnoměrné. Moderní státní
teorie nestojí už na stanovisku ryze právního
státu, nýbrž na stanovisku státu sociálně-politického
a také moderní daňová teorie stojí
na stanovisku sociálně-politických metod
zdaňovacích. Režimy diktátorské
rozřešily si systém daňový a
úhradu nákladů na to, co potřebují
ke svému zbrojení, velmi jednoduše. Postavily
si zásadu: Nejdříve děla, potom chléb.
Co to znamená v praxi? Že vyzbrojení těchto
států a opatření válečného
materiálu děje se za těžkého
útlaku a těžkého snižování
životní míry veškerých vrstev obyvatelstva.
My nemůžeme jíti touto příliš
jednoduchou cestou, poněvadž tato cesta musí
vésti k neúspěchu, ježto válku
nevyhrávají jenom děla a technické
prostředky, nýbrž vyhrávají a
budou vyhrávat lidé, vojáci, kteří
fysicky i duševně jsou schopni a zdatní. (Tak
jest!)
Slavná sněmovno, první fáze jednání
o rozpočtu na rok 1938 a úhradě schodků
přesvědčila nás bohužel o tom,
že rozpočet jednotlivých ministerstev - a to
musím říci ke svému politování
- nebyl sestavován u vědomí vážnosti
těžké situace. První rozpočet
vykazoval schodek 4111 mil. Kč, a v tomto ohromném
schodku projevilo se to, čemu říkáme
t. zv. resortní sobectví, kde jednotlivé
resorty bez ohledu na státní situaci zvyšovaly
své požadavky.
Slavná sněmovno! Jestliže jsme slyšeli
o našem sousedním státě. že vysocí
intelektuálové, vysocí úředníci
jsou o prázdninách posíláni mezi dělníky
a venkovské lidi. aby viděli jejich život,
myslím, že tato myšlenka není špatná
a že by nevadilo mnohému, kdo tráví
svůj život za t. zv. zeleným stolem a kdo rozhoduje
o velmi vážných problémech, kdyby se
také o svých prázdninách podíval
na chalupníky na Českomoravské vysočině,
kdyby se podíval na dělníky, aby shlédl
jejich život někde na severním území,
textiláků nebo sklářů, aby
tak ti, kteří rozhodují o státních
vydáních, poznali, jak ten malý zemědělec
a dělník těžce dobývá
svou mzdu a jak je správné. co řekl pan referent,
jak s každou korunou ve státních vydáních
musíme velmi opatrně zacházet. (Výborně!
- Potlesk.)
Tento rozpočet, který byl tak velmi abundantně
sestaven, byl snížen ve svém schodku na 1.150
mil. Kč, které jsme měli opatřiti.
Do jisté míry zasloužila se o tuto věc
parlamentní úsporná a kontrolní komise,
které patří náš dík, ale
které bych chtěl říci jednu věc
zcela otevřeně a upřímně. Parlamentní
úsporná a kontrolní komise je komise parlamentní,
to znamená, že my bychom byli také velmi rádi,
kdybychom se občas dověděli, co se vaří
v kuchyni této slavné komise, abychom viděli,
co ti kuchaři, kteří mají v rukou
velmi důležité záležitosti státní,
tam také skutečně pekou, abychom my, poslanci,
kteří máme právo, abychom tyto věci
věděli, se dověděli, co se v zákulisí
děje. (Výborně!)
Mohl bych slavnou parlamentní úspornou komisi upozorniti
při této příležitosti na jednu
věc, kterou pokládám za svrchovaně
vážnou a důležitou. Je to projev presidenta
nejvyššího kontrolního úřadu,
který byl pronesen v rozpočtovém výboru
a kde nám bylo sděleno, že státní
správa průběhem doby převzala záruky
za řadu úvěrů a že tyto státní
záruky koncem r. 1936 dosáhly již výše
12 miliard a že loňského roku na úplatu
těchto státních záruk musila státní
správa vyplatiti velmi značnou částku,
561 mil. Kč na úrok; částku přes
půl miliardy, tedy částku tak velikou, jakou
musíme opatřovat v této daňové
osnově, o které právě mluvím.
My máme právo, abychom věděli, komu
byly dány tyto záruky, kdo jich použil a jakým
způsobem jsou spláceny a k jakému účelu
slouží. (Tak jest!)
Slavná sněmovno! Jestliže se vracím
k osnovám daňovým, pak chci poukázati
na jednu věc, že předlohám daňovým
musí předcházet určitá psychologická
příprava občanstva. Musím konstatovati,
že po této stránce nebylo vykonáno všecko
a nebylo postupováno s takovou rozhodností, jaké
bychom si přáli. Vám je známo, že
sotva se začalo mluvit o tom, že se připravují
úhradové osnovy, ihned určité kruhy
začaly rozšiřovat nesprávné zprávy
o zdanění majetku a bursa, která má
být ukazovatelem hospodářského života,
stala se v tomto okamžiku doménou nikoliv lidí
slušných, nýbrž několika pirátů,
několika bursiánů, proti nimž nebylo
se vším důrazem zakročeno. Jestliže
má u nás bursa zůstat a být ukazovatelem
hospodářského života, pak se nemohou
opakovat zjevy, které jsme viděli u příležitosti
projednávání daňových osnov.
Slavná sněmovno! Při ukládání
daňových břemen je třeba, abychom
si vždy rozvážili, koho daněmi potrefíme
a jaká je struktura obyvatelstva. Jestliže jsme před
ukládáním daňového břemene
zjišťovali, jak po stránce majetkové je
složen náš stát a národ, pak jsme
zjistili, že Československá republika je státem
především malého a středního
lidu, že v Československé republice nevidíme
těch velikých a ohromných kontrastů
majetkových, které nalézáme v jiných
státech. Není to u nás, jako třeba
někde v Londýně, kde přijdete do středu
města, kde jsou nahromaděny největší
obchodní a finanční domy, kde se shrnuje
majetek a bohatství celého světa, a na druhé
straně za několik minut se ocítáte
v předměstí, kde vidíte nahromaděno
zoufalství, bídu a marné volání
o pomoc. Ale i když se podíváte do Paříže,
vidíte, že - na rozdíl od Prahy - sotva vyjdete
z vnitřního města, kde jsou přepychové
podniky a velké sklady přepychového zboží,
přicházíte do ulic, kde bída kývá
z každého okna. A jestliže čtete o sociální
skladbě americké, jestliže vidíte ve
Spojených státech ty ohromné rozdíly,
kde na jedné straně jsou nahromaděna miliardová
bohatství a na druhé straně 8 milionů
lidí nezaměstnaných, bída dělníků
a farmářů, pak si dovedete vysvětlit,
že i za tohoto režimu, který vidíme ve
Spojených státech, za režimu demokratického,
za režimu, který se snaží o určitou
úpravu sociálních poměrů, dochází
přece jen k těžkým dělnickým
nepokojům a sociálním poruchám.
Kdybychom nic jiného nemohli konstatovati, pokud jde o
politiku našeho státu po stránce hospodářské
a soc.-politické, to můžeme - a to budiž
také naším heslem do budoucna s radostí
konstatovat, že politika našeho státu byla politikou
skutečně sociální, že to byla
politika, která nedovolovala - mám na mysli na příklad
pozemkovou reformu - na jedné straně vzrůst
a ponechání velkého bohatství, a na
druhé straně ponechání malého
majetku. Naše politika nedovolovala vzrůst oné
strašné neúměrnosti sociální
a majetkové, jak ji vidíme v jiných státech,
naše politika nedovolovala a nemůže ani po stránce
finanční do budoucna dovolovat, aby v našem
státě na jedné straně rostla královská
bohatství několika set rodin a aby na druhé
straně byla bída statisíců. Kam vede
tato politika, viděli jsme ve Francii, kde vedla ke cagoulardství,
k pučům proti demokracii a kde byl chystán
rozvrat státu. (Souhlas.)
Stát - Československá republika - a to platí
jako zásada i politiky finanční - bude mít
vždycky největší oporu svou nikoli v několika
stech bohatých rodin, jak to bylo někdy snad ve
Francii nebo někde jinde, nýbrž politika našeho
státu vždy se bude opírati o kategorii středních
a malých občanů, státu věrně
oddaných. (Potlesk.)