Místopředseda Košek (zvoní):
Dále je ke slovu přihlášen p. posl.
Kundt. Dávám mu slovo.
Posl. Kundt (německy): Slavná sněmovno!
Jako předseda klubu oznamuji, že klub poslanců
sudetskoněmecké a karpatoněmecké strany
se zřetelem k tomu, že včerejší
řeč pana ministra financí, dnešní
osnovy zvláště osnova úvěrová
- jakož i censurní prakse a mnoho jiného stále
ještě nedokazuje konkretní vůli koaliční
většiny co nejrychleji změniti systém
vůči sudetským Němcům, z protestu
proti tomu se nezúčastní dnešního
hlasování. (Potlesk poslanců strany sudetskoněmecké.)
Místopředseda Košek (zvoní):
Dávám slovo dalšímu přihlášenému
řečníku, jímž je p. posl. dr
Neuman.
Posl. dr Neuman: Slavná sněmovno! (Hluk.)
Místopředseda Košek (zvoní):
Prosím o klid.
Posl. dr Neuman (pokračuje): Z prohlášení
pana posl. Kundta, předsedy klubu poslanců
sudetskoněmecké strany, se dovídáme,
že sudetskoněmecká strana hodlá protestovati
proti projevu pana ministra financí ve včerejší
schůzi rozpočtového výboru. Myslím,
že je to nedemokratický způsob domnívati
se, že můžeme protestovati opuštěním
lavic ve sněmovně, zejména tehdy, přečetl-li
pan ministr financí velmi odpovědně a velmi
rozhodně pánům ze sudetskoněmecké
strany, co stály státní pokladnu německé
peněžní ústavy. Můj názor
je . . . (Posl. inž. Richter [německy]: To jsou
všeobecná tvrzení bez jakéhokoli důkazu!)
Žádné Pauschalbehauptungen! (Posl. inž.
Richter [německy]: Uveďte tedy podrobnosti!). Je
to 550 mil. Kč, které stála Zentralbank der
deutschen Sparkassen, Karlovarská obchodní banka,
v dluhopisech. (Výkřiky.) Prosil bych, aby
pánové nepochybovali o projevu ministra financí.
Nejenom to, přes 450 mil. Kč stála sanace
Fénixu, válečné půjčky.
Můj názor, slavná sněmovno, je, že
nejenom rozpočtový výbor posl. sněmovny
to má slyšeti, nýbrž že vláda
má použíti normy, kterou má k disposici,
a naříditi "Zeitu" a všemu ostatnímu
provinciálnímu tisku, aby projev ministra financí
byl otištěn ve všech německých
listech bez rozdílu (Potlesk.), aby si němečtí
střádalové a němečtí
vkladatelé uvědomili, jakými cestami se brala
státní péče o jejich potřeby.
A vystoupil-li ministr financí takto odpovědně,
myslím, zaslouží jenom dík koalice a
ne způsob jednání se strany sudetskoněmecké
strany. (Výkřiky.)
Budiž mi dovoleno, abych k meritu osnovy, která je
dnes na pořadu jednání . . . (Četné
výkřiky.)
Místopředseda Košek (zvoní):
Prosím o klid.
Posl. dr Neuman (pokračuje): . . .
zdůraznil - a nebudeme to nikterak zastírati - že
hlavním důvodem předložené osnovy
je především opatření dostatečného
úvěru na mimořádné vyzbrojení
republiky, a správně bylo řečeno,
bez inflace a bez zahraniční půjčky.
Jsme si vědomi, že zahraniční půjčka
je dneska velmi těžko dosažitelná za mezinárodního
napětí, a je-li možné, aby si stát
opatřil z domácích prostředků
dostatečný potřebný kapitál,
jest správné, jestliže k tomuto opatření
dochází. Stát z nové domácí
tvorby kapitálové chce si touto osnovou zajistiti
dostatečné prostředky pro své úkoly,
především zbrojní, a na druhé
straně ovšem má dobrou vůli neohrozit
potřebný podíl, kterého vyžadují
svazky územní samosprávy a jiných
veřejných korporací, pokud to vyžaduje
jejich řádná funkce, rovněž tak
podíl chce vyhraditi soukromému podnikání,
jehož průbojnost, slavná sněmovno, nesmí
býti v zájmu státu a jeho dalšího
hospodářského rozvoje v žádném
směru brzděna přílišným
odčerpáním úvěru pro úkoly
veřejné.
Osnova je kompromisem mezi potřebou veřejné
ruky a potřebou soukromého podnikání,
kompromisem v celku přijatelným. O některých
nedostatcích zmíním se ještě
v průběhu svého výkladu. Přímým
podnětem k podání osnovy byla povinnost státního
fisku opatřiti dostatečné prostředky
pro přímé i nepřímé
vyzbrojení republiky bez cizí pomoci a, jak jsem
již uvedl, bez pokusů inflačních. Jde
tedy o osnovu brannou prvého řádu a s tohoto
hlediska poměrně značný zásah
osnovy do hospodářství peněžních
a sociálních ústavů musí býti
posuzován.
Věřím, že povolaní činitelé
peněžních i sociálních ústavů
přijmou tento zásah s plným porozuměním,
a možno říci, že pro nejvyšší
zájmy státu vykonají všechno, abychom
bez trestních sankcí splnili svou povinnost vůči
republice. Uzákoněním osnovy bude dána
Čechoslovákům jedna z příležitostí
ukázat, že dovedou nejen vlastenecky mluvit a cítit,
nýbrž také jednat a že rozumí vlastenectví
až do těch kapes, i když stát touto osnovou
nevyžaduje zatím vzhledem k normativní úpravě
úrokových sazeb obětí mimořádně
tíživých. Přes to však řádné
dodržování vládní osnovou požadovaných
povinností bez trestních sankcí nejlépe
bude mluvit o opravdovém smyslu povolaných pro naléhavé
potřeby republiky.
Druhým, rovněž velmi významným
úkolem projednávané osnovy, je náležitá
regulace trhu státních papírů přímým
usměrněním úvěrové poptávky,
když, jak je známo, úroková regulace
trhu těchto papírů vzhledem k pevným
úrokovým sazbám debetním i kreditním,
stanoveným vládním nařízením,
je vyloučena. V odborných kruzích mluví
se proto právem o této zákonné osnově
jako o osnově zákona o úpravě úvěrového
trhu. Není žádné pochybnosti, že
uzákoněním osnovy především
zvýší se bezpečnost vkladatelů,
za druhé umožní se lepší evidence
a kontrola zásoby státních půjček
a konečně dosáhne se rovnoměrnosti
v ukládání peněžních ústavů
ve státních půjčkách. V tomto
ohledu rozdíly jednotlivých typů peněžních
ústavů jako celku i jednotlivých peněžních
ústavů téhož typu byly dosud mimořádně
značné. Je to zajímavé a v každém
směru poučné porovnání.
Příkladný smysl pro stát v tomto směru
ukázaly československé spořitelny,
které bez zákonného předpisu, o němž
pojednává osnova dnešní, měly
koncem r. 1936 uloženo ve státních papírech
průměrně 25% vkladů na knížky
a koncem r. 1937 tato kvota se zvýšila, neboť
z 22 miliard spořitelních vkladů bylo
uloženo ve státních půjčkách
více než 6 miliard Kč nominální
ceny.
Budiž mi dovoleno uvésti alespoň jeden individuální
případ, jak vzorně si počínaly
československé spořitelny při nákupu
státních papírů před normativní
úpravou, kterou právě projednáváme.
Použijí k tomu cifer z bilance naší českobudějovické
spořitelny, sestavené k 31. prosinci 1937. Spořitelna
vykazovala 122,500.000 Kč vkladů úsporných,
Její povinnost k držbě státních
papírů bude podle §u 9 osnovy činiti
29,125.000 Kč. Od toho odpočítáme
5% povinný vklad 6,125.000 Kč u ústředí,
takže spořitelna českobudějovická
má míti podle projednávané osnovy
v držbě státní papíry ve výši
23 mil. Kč. Ve skutečnosti měl náš
ústav k 31. prosinci 1937 ve svém majetku státní
papíry československé v nominální
hodnotě 35 mil. Kč, v nákupní hodnotě
32 mil. Kč, tedy více o 12 mil. Kč v nominální
hodnotě a o 9,867.000 Kč v nákupní
hodnotě.
Jiné poměry, pokud jde o držbu státních
papírů, jsou u ostatních skupin lidového
peněžnictví. Koncem roku 1936 měly uloženo
ve státních půjčkách okresní
hospodářské záložny 6.5 % vkladů,
občanské záložny 5.6% vkladů,
Kampeličky přibližně 3 % vkladů.
U bank tomu nebylo lépe, máme-li si všimnouti
nejenom lidového peněžnictví, nýbrž
peněžnictví vůbec. Banky měly
koncem r. 1936 uloženo přibližně jen 4
1/2 % vkladů ve státních půjčkách.
Tento stav byl asi též důvodem - ovšem
zcela neoprávněným po mém soudu -
pro diferenciaci sazeb, jimiž je stanovena minimální
povinná zásoba státních půjček
pro jednotlivé skupiny lidového peněžnictví.
Jestliže pro okresní hospodářské
záložny a občanské záložny
byly stanoveny sazby 8, 12 a 20 %, pro spořitelny byly
zvýšeny z 12% na 22 % a z 20 % na 25 %, a u
ústavů s vklady nad 50 mil. Kč základní
částka 6 mil. Kč, platná pro okresní
hospodářské záložny, byla u spořitelen
zvýšena na 11 mil. Kč.
Důvodová zpráva k vládnímu
návrhu tuto diferenciaci ne dosti přesvědčivě
odůvodňuje tvrzením, že spořitelny
jsou ústavy s primérním posláním
bezpečně ukládati úspory jim svěřené
a tedy předurčené k udržování
značnějších zásob papírů
sirotčí jistoty. A contrario by tedy z důvodové
zprávy vyplývalo, že okresní hospodářské
záložny nemají primérního poslání
bezpečně ukládati úspory jim svěřené,
když se jejich povinnost k držbě státních
cenných papírů sirotčí jistoty
tak podstatně v porovnání se spořitelnami
snižuje. Tak tomu ovšem není. Okresní
hospodářské záložny by se poděkovaly,
kdyby takové názory se měly státi
přesvědčením vkladatelů. V
daném případě však nejde o více
nebo méně bezpečné uložení
vkladů, nýbrž o snížení
úrokového výnosu, který v důsledku
sazeb, uvedených v osnově, bude u spořitelen
citelnější než u okresních hospodářských
záložen a ostatních peněžních
ústavů.
Rozdíl mezi spořitelnami a okresními hospodářskými
záložnami v povinném nákupu státních
papírů ukáže nejlépe příklad.
Okresní hospodářská záložna
se 70 mil. Kč vkladů bude musit mít podle
§u 6 osnovy vlastní zásobu státních
papírů v částce 10 mil. Kč.
Spořitelna za týchž podmínek bude musit
mít zásobu 12,500.000 Kč a 3,500.000 Kč
u peněžního ústředí, to
znamená, že bude musiti míti o 6 mil. Kč
větší zásobu státních
papírů. Z uvedeného příkladu
se podává, že spořitelna bude míti
uloženo o 6 mil. Kč více při nižším
úrokovém výnosu než okresní hospodářská
záložna. Co to znamená, slavná sněmovno?
Spořitelna bude míti z těchto 6 mil. Kč
tento průměrný úrokový výnos:
z částky 2,500.000 Kč 4.35 %, z částky
3,500.000 Kč, uložené u peněžního
ústředí, jen cca 3.35 %. Kdyby tyto prostředky
spořitelna umístila na př. ve směnečných
zapůjčkách, dosáhla by výnosu
5.75%, ztrácí tedy v prvém případě
1.4 %, ve druhém případě dokonce 2.4
%. Tento při nejmenším podivný postup
proti československým spořitelnám,
které konají vzorně své povinnosti
vůči státu, jak jsem měl čest
konkretně prokázat, není ojedinělý.
Setkali jsme se s ním již r. 1933 - mám na
mysli vyhlášku č. 59/1933 Sb. z. a n. - při
normativní úpravě úrokových
sazeb vkladových. Vládním nařízením
č. 238/1935 Sb. z. a n. byla pak způsobena trvale
nezdravá soutěž mezi jednotlivými kategoriemi
lidového peněžnictví, když všem
bez rozdílu - s výjimkou spořitelen - byla
přiznána výhoda vyšších
kreditních sazeb o 1/4%.
Při této příležitosti se co nejdůrazněji
dožaduji novelisace vlád. nařízení
č. 238/1935 Sb. z. a n. v tom směru, aby také
spořitelnám byla povolena vyšší
sazba kreditní, jaké požívají
okresní hospodářské záložny
a ostatní ústavy lidového peněžnictví.
Čtyřem milionům vkladatelů československých
spořitelen, z nichž zdrcující většina
se rekrutuje z nezámožných vrstev dělnických,
malozemědělských, živnostenských
a úřednických, nemůže býti
na dlouho odpíráno právo na stejný
výnos z drobných úspor, jakého požívají
střádalové v ostatních ústavech
lidového peněžnictví. Spořitelny
si pro svou dosavadní činnost nezaslouží,
aby jejich soutěživost byla dokonce vládním
opatřením podlamována. Vzpomeňme jen,
co znamenaly spořitelny pro účinné
provedení finančního a měnového
plánu po převratu, jaký by byl vývoj
stavebního ruchu bez příkladného porozumění
spořitelních správ! Více než
10 miliard spořitelních vkladů je umístěno
v dlouhodobých zápůjčkách,
jimiž bylo umožněno provádění
staveb pro nejchudší a nejpotřebnější,
kteří byli bez přístřeší.
Bez spořitelen - to lze říci bez nadsázky
- nebylo by levného hypotekárního úvěru,
který umožnil zvýšení hospodářské
úrovně československého obyvatelstva
bez rozdílu stavu a národnosti.
Spořitelní myšlenka zdárně působí
i k národnostnímu sblížení občanstva
v tomto státě. Mohl bych poukázat zejména
na společné konference českých a německých
střádalů, na společné konference
správ a ředitelství českých
a německých spořitelen, kde vždycky
byly všechny záležitosti v dohodě vyřizovány.
Avšak rád bych několika slovy poukázal
také na humánní a sociální
činnost spořitelen. Československé
spořitelny bez spořitelen německých
odevzdaly celkem na dobročinné a sociální
účely 337,973.227.80 Kč. Připočteme-li
k tomu desítky milionů od spořitelen německých,
máme jasný obraz významu sociální
činnosti spořitelen pro náš národ
a stát.
Snad mi bude dovoleno alespoň několika slovy poukázat,
jaký význam mají dary spořitelen pro
místní obce. Mám zde před očima
desítky spořitelen českých, moravských
i slovenských - ovšem dnes není možno
uvésti všechny cifry, které mně byly
dány k disposici - z nichž uvedu alespoň některé.
Českobudějovická spořitelna dala na
výdlažbu Masarykova náměstí 1/2
mil. Kč, na nezaměstnané 200.000 Kč,
spořitelna v Brandýse n. L. na sedm dvojdomků
pro chudé města 440.000 Kč, na zakoupení
budovy pro chudobinec a opatření příslušných
potřeb 30.000 Kč, spořitelna v Něm.
Brodě na stavbu nového mostu přes Sázavu
250.000 Kč, na produktivní péči o
nezaměstnané 240.000 Kč, spořitelna
ve Dvoře Králové na stavbu opatrovny 200.000
Kč, spořitelna v Jindř. Hradci na městský
vodovod 290.000 Kč, spořitelna v Hradci Králové
na péči o nezaměstnané 245.000 Kč,
na zřízení lázní 4,879.000
Kč. Tak bych mohl pokračovat a jmenovat spořitelnu
náchodskou a ostatní spořitelny, které
také odevzdaly statisíce účelům
sociálním a kulturním. Ovšem s řečnické
tribuny sněmovní nebylo ještě nikdy
na tyto věci poukázáno, aby bylo jasně
vidět, co spořitelny po této stránce
znamenají. (Výborně!) Spořitelny
jsou lidovými ústavy v tom nejvlastnějším
slova smyslu. Poněvadž volby do spořitelních
výborů provádějí obecní
zastupitelstva podle zásady poměrného zastoupení,
jsou ve správních orgánech spořitelen
zastoupeny všechny politické strany bez rozdílu,
to znamená, že spořitelny nikdy nesloužily
a nebudou sloužiti zájmům jedné politické
strany, nýbrž zájmům všech svých
střádalů, bez rozdílu politického
přesvědčení.
Slavnou vládu žádám, aby k těmto
všem skutečnostem, které jsem snesl ve svém
projevu, přihlédla jak při použití
zmocnění podle §u 23 projednávané
osnovy, tak při řešení kterékoliv
potřeby spořitelní, ať už jí
je: oprávněné a spravedlivé zrovnoprávnění
spořitelen v úrokových sazbách, právo
užívání malého státního
znaku, zřízení poradního sboru ve
smyslu spořitelního zákona, právo
přijímati vklady na pokladniční poukázky
nebo rozmnožení počtu spořitelen na
Slovensku.
Při této příležitosti budiž
mi dovoleno, abych zde zjistil, že obsáhlou interpelací
a ve dvou svých projevech dožadoval jsem se rozšíření
spořitelní sítě na Slovensku a s radostí
jsem se dověděl, že právě v těchto
dnech vláda povolila našemu volání a
z části napravila křivdu páchanou
na slovenském spořitelnictví povolením
spořitelen resp. spořitelních filiálek
v těchto městech: Košice, Nové Zámky,
Prešov, Zvolen, Levice, Bratislava a Kežmarok.
Děkuji vládě upřímně
za toto opatření, které jasně ukazuje,
že činnost spořitelen začíná
být i na rozhodujících místech náležitě
uznávána. Má velký význam pro
slovenské střádaly, avšak také
pro stát a národ, neboť umožníme
tímto, aby slovenský lid byl zbaven tíživého
soukromého úvěru nebo politického
úvěru, který způsobil tak značné
škody na našem Slovensku.
V závěru chtěl bych ještě upozorniti,
jak předběžné, neúplné
zprávy o připravovaných osnovách a
právě o této osnově působily
v našem pohraničí. Ve Vyšším
Brodě byly rozšířeny zprávy mezi
střádaly, že 25% vkladů bude zabaveno
ve prospěch státní pokladny. Neřeklo
se, že mají peněžní ústavy
přispěti tím, že budou držeti státní
půjčky, nýbrž referovalo se, že
bude stát konfiskovati 25% vkladů. V důsledku
toho došlo k velikému vybírání
vkladů a teprve zásahem vládního komisaře
se stalo, že bylo možno od dalšího runu
na spořitelny ustoupiti a místo toho vklady začaly
se vraceti zpět. (Výkřiky.) Doporučoval
bych proto, aby kdo jde s jakýmikoli hospodářskými
informacemi, byl velmi opatrný, poněvadž mohou
zde býti způsobeny nedozírné škody
státu.
Slavná sněmovno, jménem klubu, k němuž
kladu si za čest náležeti, jsem oprávněn
prohlásiti, že budeme pro osnovu zákona o úpravě
úvěrového trhu hlasovati v pevné víře,
že je jedním z dobrých prostředků
branné přípravy Československé
republiky. Obraně našeho státu jsme odhodláni
kdykoliv obětovati jakékoliv statky, když bude
zapotřebí, neboť - a to myslím, že
vyjadřuji přesvědčení všech
českých a slovenských lidí - nad otroctví
- třeba u plných mís - stavíme svobodu
svoji a svobodu svých dětí. (Výborně!
- Potlesk.)
Místopředseda Košek (zvoní):
Ke slovu není již nikdo přihlášen.
Rozprava je skončena.
Žádám o přečtení podaného
návrhu.
Zástupce sněm. tajemníka dr Záděra
(čte):
Pozměňovací návrh posl. dr inž.
Brdlíka, Remeše, dr Klapky, Vičánka,
Ostrého, Špačka a Tauba:
§ 23, odst. 1, budiž písm. o) nahrazeno zněním:
"b) zvýšiti sazby, které stanoví
§§ 14 až 17, o dalších až 10%
těchto sazeb, jakož i zvýšiti, s platností
však jen do 31. prosince 1942, sazby, které stanoví
§§ 4 až 10, o dalších až 25 %
těchto sazeb a poměrně podle zvýšení
těchto sazeb také částky 6,000.000
Kč a 11,000.000 Kč, uvedené v §u 5,
písm. c), §u 6, písm. c) a §u 9,
písm. c),".