Obyvatelstvo potřebuje také peníze; něco
peněz již dostalo. Dostalo peníze z dobrovolných
sbírek, dostalo peníze z pokladny státní.
Avšak přišlo to do doby měnových
opatření a většině obyvatelstva
tyto peníze nemohou býti vyplaceny, protože
váznou na vázaném kontu.
Bylo učiněno se strany úřadů
a se strany dobrovolníků již hodně;
neříkám, že všecko. Ale nepřišlo
všechno, co mělo přijít, na své
místo, také do pravých rukou. A vypadá
to tak, že čím dále jdeme k východu
do těch potřebnějších krajů,
tím méně se tomu nejpotřebnějšímu
obyvatelstvu dostává, poněvadž už
se věci spotřebovávají cestou. Je
to do jisté míry proto, že i to obyvatelstvo,
které je k Bratislavě a ku Praze blíže,
také potřebuje. Ale je v tom do jisté míry
také i neschopnost některých, kteří
se o věci starají, a nebojme si to říci
a zjistili jsme to, je to někdy i nepoctivost, že
se prostě věci, které byly dány s
úmyslem nejlepším a lidem nejpotřebnějším,
také po cestě ztratí. (Slyšte!)
Nechci z toho dělat aféru, ale jsem povinen na to
upozornit proto, aby se věc mohla spravit.
Značná část obyvatelstva přeje
si toto území také opustiti. Toto území
má největší populaci v celé naší
republice. Z tohoto území vždycky obyvatelstvo
emigrovalo. Má podány žádosti, ale stěžuje
si, že nejsou vyřizovány. Neklade si podmínek,
kam by mělo být přestěhováno,
ale většinou by si přálo do západních
Čech. A podle mého mínění dobré
místo a dobré živobytí pro toto obyvatelstvo
by tu bylo.
Je tam také na 6000 dětí, jež musí
býti z tohoto území alespoň dočasně
evakuovány do lépe vybavených krajů
slovenských, ale také do Čech, Moravy, případně
i do Slezska, do ústavů i do rodin, kde by se o
ně řádně starali.
Na konci naší cesty byla konána v Bratislavě
porada, která shrnula všechna potřebná
opatření v tuto resoluci:
Členové zdravotnického výboru Prozatímního
Národního shromáždění,
kteří se zúčastnili zájezdu
do válkou postižených krajů východního
Slovenska, po shlédnutí zdravotních poměrů
a zjištění celkové situace s hlediska
hospodářského a sociálního
se shodli na tom, že postiženým krajům
je třeba účinné pomoci, a to jednak
okamžitě, jednak v rámci celkové organisované
výstavby zničených krajů.
V rámci okamžité pomoci je třeba:
1. aby byla zabezpečena výživa, ošacení,
obutí a ubytování obyvatelstva; je bezpodmínečně
nutno, aby byla přednostně zajištěna
výživa obyvatelstva pravidelnými příděly
a obyvatelům, kteří nemají prostředků,
byly tyto příděly poskytovány zdarma;
2. aby všechny pohotové zásoby šatstva
a obuvi (sklady UNRRA, zabavený nepřátelský
majetek, dobrovolné sbírky atd.) byly okamžitě
uvolněny v dostatečném množství
a rozděleny mezi obyvatelstvo postižených krajů,
aby nově vyrobená obuv a textilní výrobky
byly tam přednostně přidělovány;
3. aby odsun dětí byl okamžitě proveden
jen za nejnutnějších karantenních opatření
do předem určených středisk; aby byla
věnována zvláštní péče
nastávajícím a kojícím matkám
(zvýšení počtu diplomovaných
asistentek, příděl dětského
prádla a mýdla);
4. aby bylo zajištěno nejnutnější
ubytování obyvatelstva.
Aby tato urychlená pomoc se mohla účinně
organisovati a realisovati, je třeba,
5. aby postižené okresy byly vybaveny dostatečným
počtem zdravotnického, sociálního
a administrativního personálu,
6. aby vázané vklady postiženým, právě
tak jako výnosy veřejných sbírek a
dotací pro postižené, byly v dostatečné
míře uvolněny, aby postiženým
občanům byly vzhledem k velkým válečným
škodám poskytnuty rozsáhlé daňové
úlevy, aby občanům, nenacházejícím
obživu v postiženým krajích, bylo zajištěno
zaměstnání, aby zemědělskému
obyvatelstvu byla zajištěna obživa dodáním
dostatečného množství osiva, hospodářského
nářadí a dobytka, aby náklady, spojené
s dopravou všeho potřebného materiálu,
zásob atd., byly hrazeny z veřejných prostředků
a zboží dodáváno přímo
do jednotlivých obcí, aby práce schopní
invalidé byli zařazeni do pracovního procesu
a těm, kteří pracovat nemohou, a pozůstalým
po obětech války byly vypláceny řádné
podpory v zákonité výši a aby agenda
s tím spojená byla urychlena,
7. aby zdravotně-sociálním opatřením
byla věnována zvýšená pozornost
dostatečným přídělem mýdla,
desinfekčních prostředků a léčiv,
aby zdravotní služba byla řádně
vybavena dopravními prostředky a dostatečným
přídělem pohonných hmot, kterých
je v tomto kraji velký nedostatek (event. použitím
vozidel soukromých po dobu nouze), aby byla podniknuta
všechna opatření k zabránění
vzniku epidemií a k účinnému boji
proti nim v případě vypuknutí (vybavení
epidemických stanic a epidemických pohotovostí,
odstraňování nepochovaných mrtvol).
Z iniciativy kol. posl. Hroboňové bylo také
na bratislavské poradě rozhodnuto, aby se kol. Hroboňová
spolu s později se přihlášivším
kol. posl. Literou odebrali na několik týdnů
přímo do tohoto území, kde by jakožto
povolaní zástupcové lidu sledovali všechna
opatření, která se budou konat, a aby nás
a vládu o všem, co se děje, informovali a aby
také urychlovali věci, když by vázly.
Na pomoc v této akci kromě místních
slovenských úřadů voláme všechny
úřady centrální, zejména ministerstvo
zdravotnictví, ministerstvo ochrany práce a sociální
péče, dále ministerstva vnitra, dopravy a
národní obrany. Kromě toho bude třeba
uspořádat dobročinné sbírky,
a to nemyslím již ani mezi obyvatelstvem našeho
státu, jako mezi zahraničními krajany, pro
občany východního Slovenska, protože
mnoho občanů z východního Slovenska,
ať už jde o Rusíny nebo o Slováky, má
své příbuzné v Americe, kteří
také mohou vydatně pomoci.
Účel cesty byl, abych tak řekl, čistě
odborný. Ale, prosím, uvědomme si, že
má i svůj význam politický. Byla to
první větší, abych tak řekl,
československá akce a vykonala své poslání
i ve smyslu státním. Národní fronta
se v této akci plně osvědčila. Musím
zde doznat, že jako ve zdravotnickém výboru
kolegově poslanci všech stran velmi loyálně
spolupracují, tak také všichni se vzorně
chovali při tomto zájezdu a všichni se snažili
ze svých sil pomáhat.
Nechci se, prosím, míchat do slovenských
poměrů, ale tak jako u nás, ani na Slovensku
není ještě všechno vyjasněno. Máme
tam dvě strany, není to mezi nimi vyjasněno,
není to také vyjasněno v těchto stranách,
nejsou tam ještě plně vyjasněny také
poměry náboženské atd. To je, prosím,
jejich věc a vyřídí se to. Ale mohu
konstatovat, že nejenom formálně, ale skutečně
upřímně jsme se setkali jak u strany demokratické,
tak u strany komunistické s největším
pochopením, a myslím, že také bratři
Slováci, ať sedí v této řadě
anebo v oné řadě, mohou konstatovat, že
také delegáti Češi se chovali vzorně.
(Potlesk.)
Potíže jsou, přátelé, všude,
ale je dobrá vůle tyto potíže překonávat,
a čím více budeme přicházet
do vzájemného styku a čím více
se budeme věnovat konkrétním úkolům,
tím více si budeme navzájem rozumět.
(Potlesk.) A i když mé založení
od přírody je optimistické, domnívám
se, že neupadám do nějakého optimistického
klamu, když zde řeknu, že jsme byli velmi spokojeni
a že máme pevnou důvěru v dobrý
a šťastný vývoj všech poměrů
v naší republice. (Potlesk.)
Chtěl bych k této zprávě ještě
dodati, že dnes dopoledne konal zdravotnický výbor
poradu za účasti zástupců ministerstva
zdravotnictví a ministerstva pro ochranu práce,
že se této porady zúčastnil také
pan povereník pre sociálnu starostlivosť a
že zítra v této poradě zdravotnický
výbor pokračuje ještě za účasti
zástupců ministerstva vnitra, ministerstva dopravy,
ministerstva národní obrany, osidlovacího
úřadu, UNRRA, zemského národního
výboru v Čechách a péče o mládež
a že zítra budeme prostě všecko to, co
jest učiniti, přesně konkretisovat a že
se ihned také přikročí k věci.
Musím při této příležitosti
ještě říci, že naše cesta
již praktický výsledek v určitém
smyslu měla, a to, že už v Bratislavě
se věci uchopili, a jak jsem informován, zejména
všechny vázané vklady pro obyvatelstvo postižených
krajů byly již uvolněny. Dále byla učiněna
opatření taková, aby se co nejrychleji obyvatelstvu
dostalo obuvi, takže tento zájezd bude mít
skutečně konkretní výsledek, a to
v době brzké, čímž bude pomoženo
obyvatelstvu nejen hmotně, nýbrž bude také
velmi přispěno ke konsolidaci politických
poměrů. (Potlesk.)
Místopředseda Tymeš (zvoní):
Uděluji slovo dalšímu řečníkovi,
jímž je p. posl. Vodička.
Posl. Vodička: Vážená sněmovno!
Projednáváním návrhu zákona
o pracovních poměrech osob nastoupivších
presenční službu přistupuje Prozatímní
Národní shromáždění k
řešení velmi naléhavých otázek,
které se týkají z největší
části příslušníků
čs. armády. Jde o zákon, který má
upraviti pracovní poměry osob nastoupivších
presenční službu, do té doby, než
bude projednána připravovaná všeobecná
osnova zákona o pracovních poměrech osob
po dobu vojenské služby.
Je v zájmu republiky a odpovídá to zásadám
lidově-demokratického zřízení
našeho státu, když od počátku a
v souhrnu ostatních úkolů budou řešeny
i ty věci, které se týkají existenčních
zájmů většiny příslušníků
armády, což jedině může prospěti
zdárnému budování naší
branné moci.
Československý branec, který nastupuje presenční
službu, aby splnil svou národní povinnost,
musí nastupovat s pocitem jistoty, že republika jeho
osobní oběť oceňuje a že ji ulehčí
tím, že mu zaručuje, že po splnění
vojenské povinnosti nebude při opětném
nastoupení do občanského života v ničem
poškozen, ať už se to týká mezd a
platů, zachování pracovního a služebního
poměru, úpravy soc. pojištění
po dobu vojenské služby, nebo započítání
vojenské služby do služební doby v občanském
zaměstnání, nároku na dovolenou a
pod.
Proto každý zákon a každé opatření,
jež se týká zlepšení postavení
vojáků naší armády, je nutno
podporovati, jelikož prospívá budování
armády a zvýšení její branné
schopnosti.
Československou armádu v naší nové
lidově-demokracké republice musí český
i slovenský národ střežiti jako oko
v hlavě. Vždyť je to nástroj, který
má v míru i ve válce chránit naši
republiku, naši samostatnost a krvavými oběťmi
těžce vydobytou národní svobodu Čechů
a Slováků.
Proto musí býti naše armáda budována
tak, aby byla armádou skutečně demokratickou,
antifašistickou a lidovou. (Potlesk.) Tento charakter
naší armády povede k tomu, že bude lidem
milována a že každý poctivý Čech
a Slovák bude radostně plniti svou vojenskou povinnost
a po celý život bude hrdý na to, že mu
byla dána možnost obléknouti na sebe uniformu
obránce republiky.
To ovšem vyžaduje, aby si všichni, kterým
republika svěřila budování naší
nové armády, byli vědomi, že se nesmí
státi opakováním armády předmnichovské,
v jejímž čele stáli představitelé
agrární strany, jako byl Machník,
té strany, která stála v čele zrady
a je plně odpovědna za všechno utrpení,
které český národ musel v době
hitlerovského panství vytrpěti. Že nesmí
býti opakováním toho, aby armádu vedli
lidé, kteří byli podlými zrádci
národa, jako generál Syrový, Rychtrmoc,
Bláha, Gajda, Prchala a jiní, kteří
vědomě vedli armádu tak, aby nemohla splniti
svůj dějinný úkol, brániti
republiku proti nepříteli a ubrániti největší
statek národa - jeho svobodu.
Proto jedním z hlavních úkolů, které
národ dává k splnění činitelům
odpovědným za vybudování nové
armády, je, postaviti na všechna velitelská
místa, od čety až po hlavní štáb
a úřadovny národní obrany, důstojníky
poctivé, demokratické, pokrokové, národu
a lidově-demokratické republice věrné
a oddané (Potlesk.), důstojníky naplněné
nenávistí k fašismu a reakci (Potlesk.),
důstojníky, kteří od samého
počátku národní katastrofy ať
v zahraničním vojsku, v partyzánském
hnutí anebo v domácím odboji plnili čestně
závazek bojovati vždy a za každých okolností
a za každých obětí za svůj národ
a za svoji zem.
A tito čestní důstojníci, kterým
národ za jejich oběť bude vždy vděčen,
musí sami dbáti čistoty a spolehlivosti důstojnického
sboru. Musí napomáhati k tomu, aby v čele
armády nebylo lidí nehodných a zrádných.
Musí pomáhati k odhalování těch,
kteří jsou nepřáteli nové republiky,
nového zřízení, kteří
jsou pomocníky reakce a z nichž mnozí jsou
i příslušníky skupiny z československé
armády vyobcovaného zrádce Prchaly, který
za cizácký žold jako zákeřný
vrah se připravuje na vražedný útok
proti naší milované republice.
Jako nová republika je budována jednotnou vůlí
českého i slovenského národa, tak
i armáda musí být v tomto duchu budována.
To vyžaduje, aby důstojnický sbor naší
nové armády byl jednotný, naplněný
jednotnou vůlí postaviti národu takovou vojenskou
moc, která zabezpečí všechny výsledky
naší květnové revoluce.
Proto československý důstojník musí
býti velitelem vzdělaným, chápajícím,
že všechny jím nově a nově získané
vědomosti prospívají při budování
armády a tím jsou prospěšny i republice.
Československý důstojník naší
lidově-demokratické armády musí mít
také za cíl být mužstvu nejen představeným,
ale i vychovatelem a kamarádem, který bude mužstvem
milován a vážen a na kterého bude vždy
s úctou vzpomínáno.
A s tohoto místa také třeba vzpomenouti všech
těch poddůstojníků, rotmistrů
a gážistů bývalé československé
armády, kteří se v bojích za naši
samostatnost osvědčili a vyznamenali a z nichž
nepřehledná řada ztratila život.
Velmi mnoho těchto poddůstojníků a
rotmistrů prokázalo své schopnosti tím,
že v partyzánském hnutí, v odboji i
v květnové revoluci stáli na odpovědných
velitelských místech. Těmto čestným
vlastencům třeba říci, že republika
i národ čeká na jejich další
služby.
Na vás všech, poctiví poddůstojníci,
rotmistři a gážisté, kteří
máte tak bohaté zkušenosti a mnohokráte
jste prokázali své schopnosti, závisí,
zda si rychle vybudujeme naši armádu a zda bude odpovídat
duchu nové, lidově-demokratické republiky.
Na vás také záleží, aby naše
mládež, která nastupuje vojenskou službu
a kterou vy máte možnost přímo vychovávat,
byla vychovávána v hrdinské, statečné,
obětavé a chrabré obránce republiky.
A my vám věříme, že tento čestný
úkol také čestně splníte.
Otázka lidovosti naší armády je spojena
s otázkou povyšování jak v poddůstojnickém,
tak i v důstojnickém sboru. A zde je třeba
jasně říci, že schopnému a nadanému
vojáku musí být otevřena cesta k nejvyšším
velitelským místům. V tomto případě
nesmí hrát roli ani maturita, ani odsloužená
léta. Ten, kdo je schopný a nadaný a má
lásku k vojenskému povolání, bude
své vzdělání prohlubovat, zvláště
když se mu k tomu dá pomoc a zákonné
možnosti. Ten bude pro armádu a její obranu
platnější než ten, kdo si na základě
titulu svou hodnost vyseděl, nebo lépe, vysloužil.
A zde je na místě, abychom zakřikli praxi
těch vojenských činitelů rozhodujících
o povyšování, kteří proti duchu
vládního programu a proti duchu lidově-demokratické
republiky zadržují žádosti o povýšení
s odůvodněním, že navrhovaní
nemají maturitu, ačkoliv dostali od svých
velitelů nejlepší vysvědčení
a žádosti na povýšení byly potvrzeny
i velitelem oblasti. Takováto praxe v lidově-demokratické
republice je neslýchaná, neodpovědná,
odsouzeníhodná a bude ji nutno z armády navždy
vymýtit.
A proto trváme na tom, aby při povyšování
schopných a osvědčených lidí
v dnešní době, zejména z řad
zahraničních vojáků, partyzánů,
příslušníků odboje a politických
vězňů, maturita nebyla brána za záminku
zejména proto, že se tímto způsobem
má zastřít reakční postup těchto
činitelů. Dále trváme na tom, aby
všechny vojenské školy i vojenské akademie
byly zpřístupněny lidu a aby zejména
nyní v prvých poválečných letech
byli do těchto škol přijímáni
všichni ti, kdož se osvědčili v zahraniční
armádě, v partyzánském a odbojném
hnutí, v domácím odboji anebo byli jako političtí
vězňové v esesáckých koncentračních
táborech.
Velmi důležitou složkou zdárného
budování naší nové armády
je osvětová neboli mravně-politická
činnost ve vojenských útvarech. Tato osvětová
činnost má v armádě své přátele
i nepřátele. Je samozřejmé, že
velitel, který je člověkem pokrokovým,
demokratickým a nové republice oddaným, nejen
uznává osvětovou službu prováděnou
v jeho útvaru, ale svého osvětového
důstojníka v jeho činnosti též
podporuje. Je si vědom, že tak jako mnohý osvětový
důstojník v poslední válce svojí
činností mezi vojáky v poli vyhrál
mnohý boj a snad i bitvu, může také
v míru velmi prospět při budování
nové armády pro zlepšení výchovy,
výcviku i kázně všech příslušníků
československé armády.
Osvětová činnost v lidové armádě
je stejně důležitá jako ostatní
armádní zřízení a jen ten,
kdo nemá kladný poměr k nové republice,
k její lidově-demokratické armádě,
osvětovou činnost neuznává a její
činnost brzdí, a ten také nemá co
dělat v naší nové armádě.
(Potlesk.)
Podle košického vládního programu jsou
všem příslušníkům armády
od prostého vojína až k hlavnímu veliteli
přiznána všechna politická práva
občanů Československé republiky. Příslušník
branné moci má právo v době mimo službu
zúčastnit se veřejného politického
života, být organisován v politických
anebo všenárodních organisacích. Má
právo volební a může být volen
do všech orgánů veřejné státní
správy i do zákonodárných sborů.