(3) Je-li podle odstavce 1 třeba plochy, která je
ve vlastnictví státu, může býti
postoupena jinému odvětví státní
správy jen se souhlasem ústředního
úřadu - na Slovensku pověřenectva
- příslušného pro odvětví
státní správy, které dosud tuto plochu
spravuje nebo jí užívá; v ostatních
případech je třeba ještě souhlasu
ministerstva financí. Je-li plocha jen ve správě
nebo užívání státu, může
býti postoupena jen se souhlasem příslušného
ústředního úřadu - na Slovensku
příslušného pověřenectva.
Obdobně jest postupovati, má-li býti omezeno
nebo zrušeno právo, které přísluší
státu k postupované ploše.
(4) Je-li podle odstavce 1 třeba pozemku, který
jest majetkem zkonfiskovaným podle dekretu presidenta republiky
ze dne 21. června 1945, č. 12 Sb., o konfiskaci
a urychleném rozdělení zemědělského
majetku Němců, Maďarů, jakož i
zrádců a nepřátel českého
a slovenského národa (na Slovensku podle nařízení
ze dne 23. srpna 1945, č. 104 Sb. n. SNR., o konfiskaci
a urychleném rozdělení zemědělského
majetku Němců, Maďarů, jakož i
zrádců a nepřátel slovenského
národa, ve znění nařízení
ze dne 14. května 1946, č. 64 Sb. n. SNR.), nebo
podle dekretu presidenta republiky ze dne 25. října
1945, č, 108 Sb., o konfiskaci nepřátelského
majetku a Fondech národní obnovy, udělí
příslušný Fond na žádost
stavebníka souhlas k okamžité úpravě
a zastavění pozemku. Osidlovací úřad
a Fond národní obnovy, případně
Národní pozemkový fond, stanoví vyhláškou
náležitosti takových žádostí
a podmínky, které žadatel nutně musí
splňovati. Přidělení pozemku stavebníkovi
se provede a přiměřená náhrada
se určí podle příslušných
předpisů o rozdělování konfiskovaného
majetku.
(1) Nedojde-li k dohodě o získání
ploch, je možno je opatřit - nejde-li o plochy ve
vlastnictví, správě nebo užívání
státu - na žádost vyvlastněním.
(2) Pro stavbu budov na pozemcích náležejících
obci nebo ústavu, podniku nebo fondu jí spravovanému
anebo k účelovému jmění nelze
vyvlastniti potřebnou plochu převodem vlastnického
práva, nýbrž jen zřízením
práva stavby na dobu nejméně 30 a nejvýše
80 let; toto omezení neplatí pro stavbu budov, jejichž
stavebníkem je veřejnoprávní korporace.
(1) O vyvlastnění rozhoduje okresní národní
výbor; v druhé stolici rozhoduje na Slovensku pověřenectvo
vnitra.
(2) V žádosti o vyvlastnění třeba
uvésti jména a pokud možno přesné
adresy osob, proti nimž směřuje vyvlastnění,
po případě jejich zákonných
zástupců, a zda a kterým výměrem
byl pozemek rozdělen nebo přeměněn
na staveniště; dále nutno připojiti:
a) výpis z pozemkové knihy o příslušné
nemovitosti,
b) trojmo přesný plánek potřebné
plochy, zhotovený úřadem, orgánem
nebo osobou k tomu oprávněnými (§ 51
katastrálního zákona), a
c) doklad o tom, že vlastník nebo jiný věcně
oprávněný byl požádán,
aby postoupil plochu nebo se vzdal věcného práva
a pod., že mu byla nabídnuta náhrada a že
do 15 dnů nedošlo k dohodě.
(3) Vyvlastňovací řízení je
zahájeno podáním řádně
doložené žádosti u příslušného
okresního národního výboru. Na žádost
okresního národního výboru se poznamená
zahájení tohoto řízení ve veřejných
knihách. Tato poznámka je účinná
proti každému, kdo později dobude k dotčené
nemovitosti knihovního zápisu.
(4) O žádosti se provede ústní jednání
na místě. Řízení se zpravidla
spojí s řízením o rozdělení
nebo přeměně pozemku na staveniště
nebo, bylo-li toto řízení provedeno již
dříve, s řízením o stavebním
povolení; řízení podle stavebních
předpisů lze zahájiti bez souhlasu vlastníka
pozemku. Jde-li o vyvlastnění pro pozemní
stavbu a nebyl-li pozemek dosud rozdělen nebo přeměněn
ve staveniště, může úřad
žadatele ihned vybídnouti, aby podal příslušnou
žádost, a upozornit jej, že vyvlastnění
bude projednáno až zároveň s ústním
jednáním o této žádosti.
(5) Hodlá-li vlastník pozemku žádati,
aby mu náhrada byla dána v pozemku žadatele
o vyvlastnění, musí tento požadavek
uplatniti nejpozději při ústním jednání.
(6) Ve výměru o vyvlastnění se určí
a) předmět, způsob a rozsah vyvlastnění,
b) osoba, v jejíž prospěch se vyvlastňuje,
c) účel, pro který se vyvlastňuje,
d) při nuceném zřízení práva
stavby doba, na kterou se právo stavby zřizuje,
a
e) jistota, nedojde-li k dohodě o náhradě
(§ 10).
(7) Za právo odňaté nebo omezené vyvlastněním
přísluší přiměřená
náhrada (§ 11). Dojde-li nejpozději při
ústním jednání mezi žadatelem,
vlastníkem a po případě osobami, jimž
náleží věcné právo k nemovitosti,
k dohodě o náhradě a není-li proti
ní námitek z veřejných důvodů,
schválí ji úřad vyvlastňovacím
výměrem; žádal-li vlastník pozemku,
aby mu náhrada byla dána v pozemku žadatele
o vyvlastnění, rozhodne úřad, uváživ
poměry a potřeby žadatele o vyvlastnění,
též o tom, zda a ve kterém pozemku bude náhrada
dána. Rozhodne-li úřad, že taková
náhrada bude dána, poznamená se to ve veřejných
knihách a platí tu obdobné ustanovení
odstavce 3, věty druhé a třetí. Jinak
rozhoduje o náhradě soud v nesporném řízení.
(8) Nedojde-li při nuceném právu stavby mezi
vlastníkem pozemku a žadatelem o vyvlastnění
k dohodě o ostatních podmínkách práva
stavby, určí je vyvlastňovací úřad
dodatečně.
(1) Nedojde-li k dohodě o náhradě v penězích,
stanoví vyvlastňovací úřad
s konečnou platností přiměřenou
jistotu. Jistota musí býti složena u příslušného
knihovního soudu do 3 měsíců od jejího
stanovení, a to v hotových penězích
nebo ve vkladních knížkách na volné
vklady u tuzemských peněžních ústavů.
(2) Jistoty se použije k úhradě náhrady.
Soud může však vyvlastněnému ještě
dříve uvolniti na jeho žádost jistotu
až do její poloviny, prokáže-li vyvlastněný
způsobem uvedeným v § 11, odst. 5, že
osoby, kterým příslušejí práva
z knihovních zápisů, s tím souhlasí.
(1) Přiměřenou náhradou podle §
7, odst. 1 a § 9, odst. 7 se rozumí obecná
hodnota podle platných cenových předpisů
s přihlédnutím ke škodě, kterou
utrpí uživatelé, poživatelé, nájemci
a pachtýři, není-li náhrada za předmět
vyvlastnění již sama určena též
k uspokojení jejich nároků. Nepřihlíží
se k zvláštní oblibě ani k hodnotě,
které snad nabude nemovitost po provedení stavby
nebo uskutečnění upravovacího plánu
(náčrtu), ani k poměrům, jež
byly způsobeny v úmyslu, aby se jich použilo
jako důvodu ke zvýšení náhrady.
(2) Rozhodl-li vyvlastňovací úřad,
že náhrada bude dána v pozemku žadatele
o vyvlastnění, určí soud částku,
kterou se vyrovná rozdíl obecné ceny pozemku
vyvlastněného a pozemku náhradního,
není-li u obou stejná. Při určení
obecné ceny pozemku náhradního se postupuje
podle odstavce 1.
(3) Spočívá-li vyvlastnění
jen v omezení vlastnického práva, stanoví
se náhrada zpravidla opakujícími se platy.
(4) Náhradu třeba poskytnouti do jednoho měsíce
od jejího pravoplatného stanovení, při
opakujících se platech ve stanovených lhůtách.
(5) Neprokáže-li vlastník pozemku, že
osoby, kterým příslušejí práva
z knihovních zápisů, souhlasí, aby
náhrada byla vyplacena přímo jemu, složí
ji vyvlastnitel u knihovního soudu, který ji rozvrhne
v nesporném řízení podle zásad
exekučního řádu (zákona). Průkaz
podle předchozí věty podá vlastník
listinou, na níž je podpis oprávněného
ověřen soudem nebo veřejným notářem,
anebo veřejnou listinou.
(1) Jakmile vyvlastňovací výměr nabyl
právní moci a náhrada byla poskytnuta anebo
náhrada nebo jistota byla složena u knihovního
soudu, odevzdá úřad vyvlastněný
pozemek vyvlastniteli do držby výměrem s konečnou
platností.
(2) Po odevzdání pozemku vloží soud
na žádost vyvlastnitelovu do veřejné
knihy vlastnické právo k vyvlastněné
nemovitosti nebo věcné právo anebo přechod,
omezení nebo zrušení takového práva.
Zároveň poznamená z úřední
moci omezení vlastnického práva účelem
vyvlastnění.
(1) Nezačal-li vyvlastňovatel nebo jeho právní
nástupce se stavbou, pro níž bylo vyvlastnění
povoleno, do 31. srpna 1948 nebo nepoužil-li v ostatních
případech pozemku k účelu, pro nějž
bylo vyvlastnění povoleno, do 31. prosince 1948,
zruší okresní národní výbor
vyvlastňovací výměr zcela nebo zčásti
na žádost osoby, proti níž výměr
směřoval, nebo jejího právního
nástupce. Žádost třeba podati do tří
měsíců po uplynutí uvedených
lhůt.
(2) Byl-li vyvlastňovací výměr zrušen,
má osoba, proti níž výměr směřoval
(její právní nástupce), nárok
na náhradu škody, která jí vznikla provedením
vyvlastňovacího řízení (nákladů
řízení a vlastní škody způsobené
vyvlastněním), a vyvlastňovatel má
nárok na vrácení poskytnuté náhrady
i s jejími užitky. Nedojde-li k dohodě o těchto
nárocích, lze je uplatniti pořadem práva.
(3) Započetím stavby se rozumí úplné
vykopání základů v celé půdorysné
ploše a započetí s jejich zděním
nebo, není-li třeba vykopávati základy,
započetí s vlastními stavebními pracemi
(na př. se zděním) v celém půdorysu.
Jestliže byly pozemkové knihy zničeny nebo
zavlečeny, stanoví ministerstvo spravedlnosti -
na Slovensku pověřenectvo spravedlnosti, jak se
nahradí výpis z pozemkové knihy anebo jak
se zahájení vyvlastňovacího řízení
nebo provedení vyvlastňovacího výměru
o příslušných nemovitostech uvede ve
známost s účinky proti třetím
osobám.
(1) Aby se dosáhlo úspory stavebnin a nákladů
na stavby, může ministr techniky vyhláškou
v Úředním listě - pokud jde o Slovensko,
po vyjádření pověřence techniky
vyhláškou v Úředním věstníku
(Úradnom vestníku):
a) vydávati pokyny a směrnice pro navrhování
a provádění pozemních staveb a
b) prohlásiti za závazné normy pro pozemní
stavby vydané Československou normalisační
společností a Elektrotechnickým svazem československým.
(2) Pokyny a směrnice [odst. 1, písm. a) ] se mohou,
pokud jde o stavbu obytných budov, odchýlit od předpisů
dosavadních stavebních řádů
nebo statutů, musí však dbáti náležité
bezpečnosti nosných konstrukcí, tepelné
a zvukové nepropustnosti, jakkož i odolnosti proti
ohni užitých staviv, a zejména základních
podmínek zdravého bydlení. Byty musí
býti budovány dokonale suché, vzdušné,
náležitě prosvětlené a musí
býti vybaveny přiměřeným, technickému
pokroku odpovídajícím, náležitě
větratelným, příslušenstvím.
(1) Zákon ze dne 7. května 1946, č. 107 Sb.,
o úpravě stavební činnosti a přídělu
stavebních hmot, a předpisy podle něho vydané
platí pro stavební činnost k splnění
úkolů stanovených dvouletým plánem
s těmito odchylkami:
a) neplatí ustanovení jeho § 1;
b) na místo potvrzení nutnosti stavby [§ 3,
odst. 1, písm. a)] se uvedou údaje o zařazení
stavby do dvouletého plánu;
c) vázané stavebniny pro stavbu obytných
budov přiděluje bez zřetele na stavební
náklad stavební úřad;
d) u jiných staveb než obytných budov se částka
200.000 Kčs v § 3, odst. 2 a 3 zvyšuje na 1,000.000
Kčs;
e) vláda - na Slovensku po vyjádření
příslušných pověřenců
- může nařízením jako hranici
pro příslušnost podle § 3, odst. 2 a 3
místo celkového stavebního nákladu
stanoviti množství potřebných vázaných
stavebnin podle jednotlivých druhů.
(2) Pro ostatní stavební činnost platí
dosavadní předpisy o přídělu
stavebních hmot v plném rozsahu.
(1) Je-li již předem zřejmé, že
žádosti o opatření stavenišť
nebo žádosti podle stavebních předpisů
při stavbách náležejících
k úkolům dvouletého plánu nelze vyhověti,
nebo vykazuje-li žádost podstatné nedostatky,
nutno ji vrátiti s odůvodněným rozhodnutím
do 15 dnů. Formální vady méně
závažné nutno odstraniti nejrychlejším
a nejjednodušším způsobem a pokračovati
při tom v řízení.
(2) Ústní jednání, jež je třeba
provésti o žádostech uvedených v odstavci
1, musí býti s výjimkou podle § 9, odst.
4 vykonána nejpozději do 15 dnů ode dne,
kdy žádost došla k příslušnému
úřadu, po případě kdy byly
odstraněny nedostatky, jež brání tomuto
jednání. Tato lhůta může býti
překročena nejvýše o 8 dní, byla-li
zatím podána další žádost,
týkající se obdobné věci v
téže obci, a bude-li možno obě jednání
časově spojiti; tato odchylka neplatí pro
obec, v níž je sídlo příslušného
úřadu.
(3) Úřad musí vypravit rozhodnutí
o žádosti do 8 dnů od skončení
ústního jednání. Není-li třeba
provésti ústní jednání, musí
býti vyřízení vypraveno do 15 dnů
ode dne, kdy žádost došla, po případě
kdy byly odstraněny nedostatky, jež brání
vyřízení.
(4) Do 3 dnů po doručení stavebního
povolení je stavební úřad povinen
vytýčiti stavební čáru a výškovou
úroveň nebo vydati stavebníku k tomu potřebné
pomůcky. Jinak může stavební čáru
a výškovou úroveň dát vytýčit
stavebník osobou k tomu oprávněnou (§
51 katastrálního zákona).
(1) Zemský národní výbor - na Slovensku
pověřenectvo techniky - může pro přechodnou
výpomoc stavebním úřadům určiti
osoby s potřebným technickým vzděláním
a smlouvou je zavázati, že podle pokynů stavebního
úřadu provedou jednotlivé úřední
úkony, pokud tyto úřady nebudou moci při
využití všech možností obstarati
tyto úkony vlastními zaměstnanci nebo zaměstnanci
z jiných oborů veřejné správy.
Je-li stavebním úřadem obec, stane se tak
jen na její žádost.
(2) Při výkonu této funkce, která
však nezakládá služební poměr
veřejného zaměstnance, požívá
takto ustanovený odborník stejné ochrany
jako orgán veřejný (§ 68 tr. z., §
5 zák. čl. XL/1914). Než se ujme výkonu
své funkce, složí do rukou předsedy
příslušného národního
výboru - na Slovensku s výjimkou města Bratislavy
do rukou přednosty státního stavebního
úřadu - nebo jeho zástupce slib, že
bude řádně, svědomitě a nestranně
plniti své povinnosti.
(3) Náklady spojené s činností odborníkovou
hradí obec, je-li stavebním úřadem,
jinak stát, při čemž zůstává
nedotčeno ustanovení o náhradě nákladů
řízení podle § 127 vládního
nařízení ze dne 13. ledna 1928, č.
8 Sb., o řízení ve věcech náležejících
do působnosti politických úřadů
(správním řízení).
(4) Směrnice pro postup podle předchozích
odstavců stanoví ministr techniky vyhláškou
v Úředním listě, na Slovensku po vyjádření
pověřence techniky vyhláškou v Úředním
věstníku (Úradnom vestníku); pokud
jde o odměny odborníkům a náhradu
jejich výloh, je třeba k této úpravě
souhlasu ministerstva financí.
(1) Pro opatření upravovacích plánů
(náčrtů) i pro účely, pro něž
lze vyvlastňovati podle tohoto zákona, mohou osoby,
které se vykáží potvrzením příslušného
úřadu (§§ 5 nebo 9) vstupovati na nemovitosti
úřadem určené, prováděti
na nich potřebná měření a umisťovati
měřické značky; při tom jsou
povinny dbáti toho, aby škoda, pokud se jí
při této činnosti nelze vystříhati,
byla co nejmenší.
(2) Škodu, která byla způsobena pracemi pro
opatření upravovacího plánu (náčrtu),
hradí obec, v ostatních případech
ten, kdo požádal o vyvlastnění.
(3) Nedojde-li k dohodě o náhradě škody,
rozhodne okresní národní výbor výměrem;
není-li některá strana spokojena s tímto
výrokem, rozhodne na její žádost, podanou
do 30 dnů ode dne doručení uvedeného
výměru, v nesporném řízení
soud, v jehož obvodu je nemovitost.
(4) Pokud jde o náhradu škody, jež byla způsobena
úmyslně nebo hrubou nedbalostí, platí
obecné předpisy o náhradě škody.
(5) Podle výsledku ústního jednání
při vyvlastňovacím řízení
může okresní národní výbor
na místě povolit, aby žadatel na vyvlastňovaném
pozemku skládal potřebné stavebniny, stroje
a nářadí a prováděl výkopy
pro stavbu. Toto rozhodnutí třeba pojmouti do zápisu;
není-li přítomna osoba, proti níž
směřuje vyvlastnění, nebo její
zástupce, jest ji o tom neprodleně zpraviti do vlastních
rukou. Do tohoto rozhodnutí lze podat do 8 dnů rozklad
- u okresního národního výboru, který
o něm rozhodne s konečnou platností.
Rozhoduje-li nebo činí-li opatření
podle tohoto zákona ústřední národní
výbor hlavního města Prahy,
a) je povinen při pořizování upravovacího
náčrtu opatřiti si předem posudek
zemského národního výboru;
b) ministerstvu techniky přísluší rozhodovati
a činiti opatření podle § 5, odst. 4;
c) o odvolání, pokud je přípustné,
rozhoduje zemský národní výbor.
Právní jednání, listiny a úřední
úkony, jichž je třeba při opatřování
ploch, které jsou vlastníci povinni postoupiti podle
§ 7, jsou osvobozeny od poplatků a dávek.
Jednání nebo opomenutí, příčící
se ustanovením §§ 1, 2 a 3 tohoto zákona
nebo předpisům podle něho vydaným,
trestají - pokud nejde o čin soudně trestný
- okresní národní výbory pokutou do
100.000 Kčs nebo vězením (uzamčením)
do 6 měsíců nebo oběma těmito
tresty. Zároveň s pokutou se vyměří
pro případ nedobytnosti náhradní trest
vězení (uzamčení) podle míry
zavinění do 6 měsíců.
(1) Za účinnosti tohoto zákona nelze použíti
dosavadních předpisů, pokud jsou s ním
v rozporu; rovněž nelze použíti nařízení
předsedy nejvyššího úřadu
pro zásobování ze dne 14. července
1942, č. 127 Sl. z., o omezení provádění
staveb, pro stavební práce, jež jsou součástí
úkolů stanovených dvouletým plánem.
(2) Ustanovení odstavce 1 se nevztahují na předpisy
zákona ze dne 13. května 1936, č. 131 Sb.,
o obraně státu a zákona č 86/1946
Sb.
Tento zákon nabývá účinnosti
dnem vyhlášení a pozbude jí dnem 31.
prosince 1948 s výjimkou ustanovení § 10, odst.
2, §§ 11, 13, 19, odst. 3 a § 22; provede jej ministr
(techniky v dohodě se zúčastněnými
ministry.
Technický výbor usnesl se vyzvati ministerstvo průmyslu,
aby v rámci plánované výroby cihel
a pálené krytiny pamatovalo na možnost přidělování
těchto stavebnin pro provádění nezbytných
udržovacích prací podle § 2, odst. 4,
projednávaného zákona, zejména pro
účely staveb na venkově.
Ministerstvu techniky se dále ukládá, aby
směrnice podle §§ 2, 4, 15 a 18 tohoto zákona
vypracovalo s největším urychlením a
to nejpozději do 1. dubna 1947.
Ježto od vydání zákona ze dne 7. května
1946, č. 107 Sb., o úpravě stavební
činnosti a přídělu stavebních
hmot došlo ke značným změnám
v obhospodařování vázaných
stavebnin a k odchylkám od předpisů pro jejich
příděl a to podle zákona o stavební
obnově a tohoto zákona o některých
opatřeních ve stavebnictví, jakož i
ke změnám v příslušnosti jednotlivých
úřadů, pověřených technicko-stavební
agendou, jeví se dle soudu technického výboru
naléhavá potřeba provésti přiměřenou
novelosaci zákona č. 107/1946 Sb.
Proto se vláda žádá, aby co nejdříve
ústavodárnému Národnímu shromáždění
předložila návrh na změnu tohoto zákona,
při čemž jest pamatovati na to, aby v zájmu
sjednocení veřejné správy byla kompetence
úřadů ve věci správy stavebních
kontingentů a přidělování stavebních
hmot upravena na Slovensku stejně jako v zemích
českých.