Podepsaní navrhují: Ústavodárné
Národní shromáždění republiky
Československé rač se usnésti:
Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
(1) Hospodářský život v republice
určují a usměrňují celostátní
hospodářské plány.
(2) K hospodářskému plánování
náleží opatření ve věcech
výroby, distribuce a spotřeby, a to nejen hmotných
statků, ale i služeb (úkonů) včetně
věcí dopravy, věcí finančních
a vytváření hmotných organisačních
předpokladů pro sociální a kulturní
činnost.
Hospodářské plánování
bude organisovati, říditi a prováděti:
a) Ústřední plánovací komise,
jakožto poradní orgán vlády,
b) Československý úřad plánovací,
jakožto orgán výkonný.
(1) K zabezpečení účasti
představitelů hospodářského
života na celostátním hospodářském
plánování zřizuje se Ústřední
plánovací komise (v dalším jen ÚPK)
jako poradní orgán vlády.
(2) Členy (náhradníky) jmenuje
a odvolává vláda, a to z kruhů hospodářských
odborníků všech politických stran, zástupců
veřejné správy (po jednom zástupci
z ústředních úřadů)
na návrh příslušných ústředních
úřadů, dále ze 2 zástupců
Ústřední rady odborů a po jednom zástupci
Ústřední rady družstev, Jednotného
svazu čs. zemědělců a Národní
banky, a to na návrh Československého úřadu
plánovacího.
(3) K jednání o věcech státního
hospodářství, jmění nebo dluhu
budiž přizván s poradním hlasem též
předseda Nejvyššího účetního
kontrolního úřadu.
(4) Vláda jmenuje předsedu a dva náměstky,
kteří zastupují předsedu v zaneprázdnění.
Předseda Československého úřadu
plánovacího je generálním sekretářem
ÚPK.
(5) Podrobnosti o svolání, jednání
a usnášení se, komise stanoví jednací
řád, který schvaluje vláda.
ÚPK přísluší:
a) navrhovati základní směrnice pro celostátní
plánování, po př. zaujímati
stanovisko k příslušným návrhům
Československého úřadu plánovacího,
b) zkoumati hospodářské programy a plány
připravované Československým úřadem
plánovacím,
c) zkoumati zprávy o splňování hospodářských
programů a plánů,
d) dávati podněty k hospodářským
opatřením zásadního rázu, po
př. zaujímati k nim stanoviska,
e) dávati podněty ve věcech organisace výroby,
distribuce a spotřeby, po případě
zaujímati k nim stanovisko,
f) navrhovati základní směrnice a pracovní
program celostátní statistické služby,
g) navrhovati základní směrnice ve věcech
cen, práce a mezd,
h) zřizovati pracovní komise, jmenovat a odvolávat
jejich členy, vydávat jejich jednací řád.
(1) Pro výkon pracovní činnosti
v jednotlivých hospodářských oborech
zřizují se u ÚPK stálé nebo
dočasné pracovní komise.
(2) Členy pracovních komisí jmenuje
a odvolává Ústřední plánovací
komise - sekretáři těchto komisí jsou
příslušní odborní zaměstnanci
Čs. úřadu plánovacího.
(1) Výkonným orgánem vlády
pro věci hospodářského plánování
je Čs. úřad plánovací (dále
jen ČÚP).
(2) ČÚP přísluší
zejména:
a) sledovati soustavně vývoj hospodářských,
sociálních a kulturních poměrů
doma i za hranicemi a činiti příslušné
rozbory,
b) vypracovávati hospodářsko-politické
a jiné základní směrnice pro plánování,
c) sestavovati celostátní hospodářské
plány (§ 1),
d) připravovati podklady pro opatření veřejné
správy zásadního rázu,
e) sledovati a kontrolovati provádění plánu,
f) organisovati a říditi plánovací
službu,
g) připravovati návrhy, směřující
k utváření technických předpokladů
pro výkon plánovací služby,
h) zpracovávati jednotlivé věci hospodářské,
sociální nebo kulturní povahy, zejména
věci cen, práce a mezd a podávati v takových
věcech dobrozdání,
ch) pečovati o přípravu jednání
ÚPK a pracovních komisí, (§§ 3
a 5) a konati příslušné administrativní
práce,
i) vésti v evidenci provádění usnesení
ÚPK, schválených vládou,
j) plniti všechny úkoly, které mu přikáže
vláda, předsednictvo vlády, předseda
vlády nebo ÚPK.
(1) V čele ČÚP je předseda,
který je současně generálním
sekretářem ÚPK (§ 3, odst. 4). Zastupuje
jej náměstek.
(2) Předsedu a jeho náměstka jmenuje
a odvolává vláda. Je-li předsedou
Čech, budiž jeho náměstkem Slovák
a naopak. Je-li náměstkem Slovák, pak vykonává
současně funkci předsedy Slovenského
úřadu plánovacího (§ 11, odst.
2). Předseda a jeho náměstek podléhají
přímo předsedovi vlády a na pozvání
předsedy vlády zúčastňují
se schůzí vlády s hlasem poradním,
pokud jedná o předmětech, které spadají
do oboru působnosti ČÚP.
(1) Předseda organisuje a řídí
práce ČÚP a zastupuje jej navenek.
(2) Práce ČÚP vykonává
potřebný počet zaměstnanců.
Předsedovi ČÚP přísluší
propůjčovati služební místa u
ČÚP, jejichž propůjčení
není vyhrazeno presidentu republiky nebo vládě,
jakož i ustanovovati čekatele. Vedle stálých
zaměstnanců mohou býti přijímáni
vnější pracovníci pro zvláštní
úkoly.
(3) Ústřední úřady
nebo jiné státní nebo veřejné
úřady a orgány přidělí,
požádá-li o to předseda ČÚP,
k výkonu služby u ČÚP státní
nebo jiné veřejné zaměstnance, kteří
jsou svým odborným vzděláním,
průpravou a jinými vlastnostmi zvláště
způsobilí pro plánovací službu.
Přidělení se uskuteční na přechodnou
dobu, nejvýše roky, může však býti
znovu obnoveno. U přidělených zaměstnanců
zůstává osobním úřadem
jejich poslední úřad z doby před přidělením.
Přidělení zaměstnanci nesmějí
výkonem služby u ČÚP utrpěti
újmy na svých osobních a platových
poměrech. Předseda ČÚP je oprávněn
navrhnouti osobnímu úřadu, aby přidělení
zaměstnanci byli povýšeni, i když takovým
povýšením bude překročen systemisovaný
stav jejich osobního úřadu. Ústřední
úřad, z jehož oboru byli zaměstnanci
ČÚP přiděleni, podá v dohodě
s ministerstvem vnitra a financí z příčiny
přidělení nebo navrženého povýšení
tohoto zaměstnance, jsou-li pro to naléhavé
služební důvody, návrh na doplnění
systemisace a potřebné služební místo.
ČÚP nahradí úřadu nebo orgánu,
od něhož byli zaměstnanci přiděleni,
veškeré služební příjmy,
které jim tento úřad nebo orgán bude
vypláceti po dobu jejich přidělení.
(4) Stálí a přidělení
zaměstnanci, jakož i vnější pracovníci,
jsou povinni, jak po dobu trvání pracovního
poměru, tak po jeho skončení, zachovati mlčenlivost
o věcech, o nichž se dozvěděli při
své činnosti. Vnější pracovníci
požívají při výkonu svých
služebních povinností rovněž ochrany
veřejných orgánů.
(5) Předseda ČÚP může
v dohodě s ministerstvem financí přiznati
zaměstnancům, kteří konají
s úspěchem službu u ČÚP, měsíční
odměny do výše poloviny hrubého platu.
(1) ČÚP bude své úkoly
prováděti za účasti plánovacích
složek z ústředních úřadů.
(2) Ústřední úřady
jsou povinny napomáhati ÚPK a ČÚP
při plnění jejich úkolů, jakož
i činiti všechna opatření, potřebná
k řádnému výkonu plánovací
služby v oboru své působnosti.
(1) Věci cen, mezd a práce musí
býti upravovány ve shodě s hospodářským
plánem. Ministerstvo sociální péče
a Nejvyšší úřad cenový jsou
povinny se dohodnouti o zásadách příslušných
úprav s ČÚP stejně jako i se státními
ústředními úřady.
(2) Státní služba statistická
bude uspořádána především
s hlediska potřeb plánovací služby.
Státní úřad statistický je
povinen vyhověti požadavkům ČÚP
ve směru zjišťování podkladů
pro plánovací službu.
(1) Orgánem plánovací služby
pro Slovensko je slovenský Úřad plánovací
(v dalším jen SÚP) se sídlem v Bratislavě.
Tento úřad je na roveň postaven pověřenectvům.
(2) V čele SÚP je předseda. Tuto
funkci vykonává náměstek ČÚP
slovenské národnosti. Předsedu zastupuje
jeho náměstek, jehož jmenuje a odvolává
předsednictvo Slovenské národní rady,
po předcházejícím schválení
vládou.
(3) Předseda a jeho náměstek se
účastní schůzí Sboru pověřenců
s hlasem poradním, pokud jedná o předmětech,
které spadají do oboru působnosti Slovenského
plánovacího úřadu. Ustanovení
§ 8 platí obdobně pro SÚP s tím,
že na místo ministerstva financí nastupuje
pověřenectvo pro finance.
Plánovací služby se účastní
národní výbory, hospodářské
a kulturní útvary a jiné vrcholné
nebo místní organismy, jakož i činitelé
výroby, distribuce a spotřeby. Vláda může
nařízením pověřiti hospodářské
útvary nebo jiné vrcholné neb místní
organisace a instituce, aby pro účely oblastního
plánování prováděly určité
úkoly nebo může pro ten účel
zříditi zvláštní orgány.
Jestliže některé orgány nebo činitelé
neplní úkoly pro plánovací službu,
které pro ně vyplývají z ustanovení
tohoto zákona nebo předpisů podle něho
vydaných, může ČÚP po předcházející
výstraze a bez újmy ustanovení § 19
ustanoviti důvěrníka, jenž bude obstarávati
tyto úkoly na náklad příslušného
orgánu nebo činitele.
Hospodářské plány podléhají
schválení vlády.
Pokud povinnost k plnění potřebnému
k uskutečnění hospodářského
plánu nevyplývá z platných předpisů,
anebo ji nelze zajistiti předpisy, vydanými na základě
zákona, stanoví se závaznost hospodářských
plánů zákonem.
(1) Veřejné úřady, ústavy,
podniky, orgány, svazky územní a zájmové
samosprávy, jakož i hospodářské
a kulturní organisace i útvary vyhoví dožádání
ČÚP o věcech jeho působnosti. ČÚP
vyhoví navzájem dožádání
ústředních úřadů stran
svých prací.
(2) Ústřední úřady
budou upravovati věci spadající do hospodářského
plánování (§ 1, odst. 2) ve shodě
s hospodářským plánem a zpraví
ČÚP o věcech, opatřeních zásadního
rázu, které se dotýkají předmětů
plánování (§ 1) tak včas, aby
k nim mohl zaujmout stanovisko.
(3) Úřady a vrcholné hospodářské
organisace zasílají ČÚP svůj
program zákonodárných prací a všeobecných
konkrétních opatření rázu zásadního.
Pochybnosti, zda některá věc má býti
posuzována podle tohoto ustanovení, rozhoduje předsednictvo
vlády.
(1) Každý je povinen podávati správně,
pravdivě a včas všechny údaje, zprávy
a návrhy, jež od něho bude požadovati
ČÚP pro potřebu své služby buď
přímo nebo nepřímo jinými úřady
neb orgány.
(2) Kontrolní orgány plánovací
služby, které k tomu ustanoví ČÚP,
jsou oprávněny vyžadovati při výkonu
služby součinnost orgánů veřejné
správy, zahrnujíc v to svazky územní
a zájmové samosprávy a hospodářské
organisace. Kontrolním orgánům musí
býti při výkonu služby dovolen přístup
do obchodních a provozních místností
i sklepů a dány k nahlédnutí záznamy,
spisy a jiné pomůcky, potřebné pro
šetření a revisi. Kontrolní orgány
musí zachovávati ve věcech o nichž se
dozvědí při výkonu revisní
služby obchodní tajemství.
V místnostech a na pozemcích, určených
k provozu drah, pošt, k provozu leteckému a plavebnímu,
jsou tyto orgány povinny v zájmu zajištění
nerušené dopravy, nerušeného provozu a
osobní bezpečnosti dbáti pokynů železničních,
poštovních a plavebních orgánů.
(3) Kontrolní orgány plánovací
služby požívají při výkonu
služby stejné ochrany jako orgány veřejné.
(1) Působnost Nejvyššího účetního
kontrolního úřadu, zřízeného
podle zákona ze dne 20. března 1919, č. 175
Sb., zůstává nedotčena.
(2) ČÚP je povinen oznámiti NÚKÚ
na jeho požádání výsledky svých
šetření a revisí v hospodářských
útvarech a organisacích, které jsou podrobeny
kontrole NÚKÚ, projedná ČÚP
předem s tímto úřadem.
(1) Generální sekretariát Hospodářské
rady a Státní úřad plánovací,
zřízený dekretem presidenta republiky ze
dne 25. srpna 1945, č. 63 Sb., o Hospodářské
radě se slučují v Československý
úřad plánovací (§ 6, odst. 1).
(2) Státní plánovací a
statistický úřad v Bratislavě, zřízený
nařízením Slovenské národní
rady ze dne 26. května 1945, č. 48 Sb. n. SNR, se
přetvořuje v Slovenský úřad
plánovací (§ 11), až do nové zákonné
úpravy státní statistické služby.
(1) Toho, kdo se proviní proti ustanovení
tohoto zákona nebo předpisů podle něho
vydaných, zejména kdo nezašle vyžadovanou
zprávu včas, učiní nesprávné
údaje nebo zatají skutečnosti důležité
pro plánovací službu, potrestá:
a) v případech menší závažnosti
ČÚP nebo SÚP pořádkovou pokutou
do Kčs 10.000.-,
b) v jiných případech okresní národní
výbor na návrh úřadů uvedených
za písmenou a) peněžitým trestem do
Kčs 1,000.000.-.
(2) Pořádkovou pokutu musí předcházeti
výzva k plnění s uvedením lhůty,
v níž povinnost má býti splněna,
jakož i pohrůžky, že bude uložena pořádková
pokuta v určité výši, když nebude
povinnost včas splněna. Ve výměru,
kterým se uloží pořádková
pokuta buď stručně uvedena skutková
podstata provinění. Proti výměru může
býti u úřadu, jenž uložil pokutu,
podáno do 15 dnů odvolání, o němž
rozhoduje jako odvolací Zemský národní
výbor s konečnou platností. Odvolání
nemá odkládacího účinku. Výměr
o pořádkové pokutě je ihned vykonatelný
politickou exekucí.
(3) Při opětování provinění
nebo za přitěžujících okolností
může okresní národní výbor
potrestati vedle pokuty také vězením do 6
měsíců. Je-li peněžitý
trest nedobytný, přemění se bez újmy
ustanovení věty první v náhradní
trest na svobodě podle míry zavinění,
nejvíce však v trest na svobodě do 6 měsíců.
(1) Podrobnosti tohoto zákona stanoví
vláda nařízením.
(2) Vláda upraví zejména hlavní
zásady organisace, způsobu a činnosti dalších
orgánů plánovací služby (§
12), jakož i jejich vztahy k ČÚP.
(3) ČÚP může vyhláškou
uveřejněnou v Úředním listě
republiky Československé stanoviti, v jakém
rozsahu a jakým způsobem mají býti
podávány údaje a zprávy podle ustanovení
§ 16.
(1) Dnem účinnosti tohoto zákona
pozbývají platnosti, pokud tento zákon nestanoví
nic jiného nebo se z něho jinak nepodává,
všechna v jiných předpisech obsažená
ustanovení o předmětech, které jsou
upraveny v tomto zákoně.
(2) Zejména se zrušují: dekret presidenta
republiky ze dne 25. srpna 1945, č. 144 Sb., o složení,
organisaci a činnosti Generálního sekretariátu
Hospodářské rady a vládní nařízení
ze dne 23. listopadu 1945, č. 145 Sb., o složení,
organisaci a působnosti Státního úřadu
plánovacího.
Zákon nabývá účinnosti dnem
vyhlášení a provedou jej všichni členové
vlády.
Československý stát po svém politickém
osvobození přistupuje k obnově a výstavbě
po stránce hospodářské, sociální
a kulturní. Cesta k dosažení těchto
cílů je nezbytně určována světovým
vývojem. Již dějiny hospodářského
a sociálního vývoje minulého půlstoletí
podaly nám nezvratný důkaz, že liberalistická
soustava nemůže zaručiti hospodářský
a sociální vývoj bez náhlých
poruch a otřesů, a že nemůže zajistiti
harmonickou funkci výroby, distribuce a spotřeby.
Důkazem toho jsou hospodářské krise,
které se dostavovaly v určitých obdobích
a zachvacovaly téměř celý hospodářský
život. Z těchto otřesů rodí se
nový politický a sociální řád.
Tomuto novému řádu sociálnímu
a politickému odpovídá v oblasti hospodářské
soustava založená na zásadách plánování,
která si vytkla za úkol odstraňovati dosavadní
liberalistické vady.
Moderní stát, aby mohl úspěšně
splniti povinnosti na něj vložené, musí
mít bezpodmínečně kontrolu a rozhodující
slovo při řešení úkolů,
které doposud byly ponechány volně ve sféře
soukromého podnikání. Plánovité
hospodářství předpokládá
samozřejmě celostátní hospodářský
plán, který musí nutně obsáhnout
celý život ve státě, podchytit všechny
jeho složky a podříditi je společné
jednotné vůli, t. j. vytváření
předpokladů pro hospodářský,
sociální a kulturní rozkvět státu
a zvýšení životní úrovně
všeho pracujícího lidu.
President republiky dr. Edvard Beneš ve svém čtvrtém
poselství z Londýna dne 3. února 1944 naznačil
cestu k hospodářské soustavě obnoveného
státu, když prohlásil: "Náš
stát také hospodářsky a sociálně
provede řadu změn a přijme pro svou politiku
a pro své hospodářství systém
plánování." Tak se naše republika
zařadila mezi státy, které řídí
nebo hodlají řídit své hospodářství
plánovitě. V období mezi oběma světovými
válkami pouze Sovětský svaz zavedl hospodářství
důsledně řízené plánem.
Za poslední války byl v některých
zemích, zejména v západních, systém
řízeného hospodářství
tak přetvořen a prohlouben, že se dokonce u
těchto států může mluvit o plánovitém
hospodářství, přesto, že systém
jejich řízeného hospodářství
je více méně přizpůsobován
zásadě soukromé podnikatelské iniciativy.
Ze států slovanských, kromě Sovětského
svazu, přešlo Polsko a Jugoslavie od hospodářství
řízeného k soustavě hospodářství
plánovitému.
V našem státě je plánování
budováno na zkušenostech druhých států,
především ovšem na zkušenostech země
klasické plánovací praxe - Sovětského
svazu. Při tom nutno ale konstatovati, že systém
našeho plánování není závislý
na systému sovětském. Nemůžeme
vše napodobovat a přenášet do svého
hospodářství, a to proto, že máme
svou vlastní dlouholetou tradici hospodářskou
a že naše hospodářství se vyvíjelo
odlišným způsobem a že celá jeho
struktura má své zvláštnosti. Uvědomujeme
si, že SSSR je zemí neomezených hospodářských
možností s nevyčerpatelným reservoirem
surovinovým a lidským a proto mohlo tam být
plánováno velkoryse a přímočaře
bez hospodářské závislosti na cizích
státech. Naše závislost hospodářská
na cizině je daleko větší. SSSR šel
do plánování s výrobou a distribucí
podstatně znárodněnou. Proto byly poměry
v převážné části národního
hospodářství v podstatě přehledné
a ukázněné. U nás znárodnění
a demokratisace hospodářství nebyla uskutečněna
v tom rozsahu jako v SSSR. Znárodnělý sektor
SSSR byl do určité míry způsobilý
finančně udržovat provádění
plánu, protože majetková podstata byla převzata
státem bez břemen. Naproti tomu u nás při
znárodnění byla převzata určitá
břemena. Určitou výhodu pro naše plánování
jest spatřovat v tom, že naše státní
území je menší a přehlednější
a že není u nás taková různost
přírodních podmínek jako je tomu v
SSSR.
Stejně jako jdeme po své vlastní cestě
v oblasti obecné politiky, tak půjdeme vlastní
cestou v politice hospodářské a tudíž
i v plánování a vyhledáme také
způsoby, které by odpovídaly naší
národní povaze a skladbě našeho hospodářství.
Celostátní hospodářské plánování
potřebuje k úspěšnému rozvinutí
zákonný podklad, t. j. vhodný zákon
o plánování a o organisaci plánovací
služby. Tento zákon musí uskutečnit
plynulý přechod dvou tak odlišných hospodářských,
sociálních a kulturních směrů
a musí postavit pevné základy, na kterých
by se dalo bezpečně budovat. Proto musí být
dokonalé organisaci plánovací služby
věnována pozornost, přiměřená
významu, který přikládáme jejímu
dobrému fungování pro hospodářskou,
sociální a kulturní výstavbu našeho
státu.
Základní věci plánovací služby
u nás upravil dekret presidenta republiky ze dne 25. srpna
1945, č. 63 Sb., o Hospodářské radě,
jakož i dvě vládní nařízení
ze dne 23. listopadu 1945, č. 144 a 145 Sb., o složení,
organisaci a způsobu činnosti Generálního
sekretariátu Hospodářské rady a o
složení, organisaci a působnosti Státního
úřadu plánovacího.