Ústavodárné Národní shromáždění
republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:
Velkoobchodní činnost s výjimkou obchodu
zahraničního a obchodní činnosti provozované
státními finančními monopoly, se vyhrazuje
podnikům pověřeným ministrem vnitřního
obchodu.
(1) Velkoobchodní činností podle tohoto zákona
se rozumí po živnostensku v tuzemsku prováděný
nákup zboží vlastním nebo cizím
jménem na vlastní nebo cizí účet
a jeho další zcizování (v téže
podstatě nebo po změnách, jimiž se zboží
přizpůsobuje ve smyslu § 38 a) živnostenského
řádu nebo podle § 54 živnostenského
zákona potřebám kupujícího,
aby byl umožněn jeho odbyt) fysickým nebo právnickým
osobám, které je dále prodávají,
ve svém podniku zpracují nebo spotřebují
a spotřebitelům ve velkém. Činnost
komisionáře a jednatele je vždy činností
velkoobchodní.
(2) Za velkoobchodní činnost podle tohoto zákona
se pokládá činnost uvedená v odstavci
1 u společenstev výdělkových a hospodářských,
zřízených podle zákona ze dne 9. dubna
1873, č. 70 ř. z., o výdělkových
a hospodářských společenstvech, na
Slovensku u družstev zřízených podle
§§ 223 a násl. zák. č. XXXVII/1875,
o obchodním zákonu, i když není provozována
po živnostensku.
(3) Ministr vnitřního obchodu určí
vyhláškou v Úředním listě,
kdo se v jednotlivých oborech velkoobchodní činnosti
považuje za podnikového zpracovatele, spotřebitele
a spotřebitele ve velkém.
(4) Ministr vnitřního obchodu může stanoviti,
ve kterých obchodních oborech nebo u kterých
podniků velkoobchodní činnost nepodléhá
tomuto zákonu. Opatření všeobecné
povahy vyhlásí v Úředním listě.
Ministr vnitřního obchodu stanoví vyhláškou
v Úředním listě, ve kterých
odborech a v jakém rozsahu mohou výrobci nebo dovozci
přímo dodávati suroviny, polotovary, hotové
výrobky a pomocné látky všech druhů
výrobním podnikům.
(1) Velkoobchodní činností pověří
ministr vnitřního obchodu národní
podniky zřízené podle tohoto zákona.
Touto činností může však ministr
vnitřního obchodu pověřiti také
státní podniky, podniky ve správě
Fondu národní obnovy, národní podniky
výrobní, ústřední a oblastní
orgány znárodněného průmyslu,
velkoobchodní ústředí spotřebních
a zemědělských družstev, zejména
pokud jde o styk s jejich členskými družstvy,
družstva spotřební a družstva.zemědělců
a malých živnostníků, při čemž
zároveň určí rozsah této činnosti.
(2) Podniky pověřené podle odstavce 1, věty
druhé, jsou povinny provozovati velkoobchodní činnost
odděleně od své ostatní činnosti.
Ministr vnitřního obchodu dozírá na
tuto velkoobchodní činnost a může ji
kdykoliv svými nebo jím pověřenými
orgány přezkoumávati a udíleti pro
ni závazné pokyny.
(3) Pověří-li ministr vnitřního
obchodu velkoobchodní činností národní
podniky výrobní, ústřední nebo
oblastní orgány znárodněného
průmyslu, vykonává příslušný
ministr svou působnost při jmenování
a odvolávání náměstka ředitele,
nebyl-li ustanoven, ředitele těchto národních
podniků, ústředních a oblastních
orgánů v dohodě s ministrem vnitřního
obchodu.
Za velkoobchodní podniky se pokládají, pokud
se neprokáže opak, všechny podniky, které
provozují činnost uvedenou v § 2, odst. 1 a
2, zejména všechny podniky, které byly dne
25. února 1948 členy Hospodářské
skupiny velkoobchodu a zahraničního obchodu.
(1) Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, může
vyhláškou v Úředním listě
znárodniti zestátněním s účinností
od 1. ledna 1948 některé podniky provozující
velkoobchodní činnost.
(2) U podniků provozujících zároveň
velkoobchodní činnost podle tohoto zákona
a zahraniční obchod podle zákona ze dne........
1948, č..... Sb., o znárodnění o organisaci
zahraničního obchodu, dohodnou se ministři
vnitřního obchodu a zahraničního obchodu,
přihlížejíce k tomu, zda převažuje
význam podniku ve vnitřním nebo v zahraničním
obchodě, podle kterého z obou zákonů
se bude postupovat.
Velkoobchodní podniky (§ 5), které nebudou
znárodněny podle § 6, odst. 1 ani pověřeny
podle § 4, zastaví svou činnost dnem, který
určí ministr vnitřního obchodu vyhláškou
v Úředním listě. Tímto dnem
zanikají jejich oprávnění k provozování
velkoobchodní činnosti.
(1) Znárodněním nabývá stát
vlastnictví k znárodněnému majetku.
(2) Znárodnění se týká
a) nemovitostí, budov, zařízení,
b) příslušenství podniku počítajíc
v to všechny movitosti a práva (licence, živnostenská
oprávnění, známky, vzorky a pod.),
směnky, cenné papíry, vkladní knížky,
hotovosti a pohledávky,
c) jiných movitostí a práv než která
jsou příslušenstvím podniku.
(3) Majetku uvedeného v odstavci 2, písm. a) až
c), se znárodnění týká, slouží-li
nebo je-li určen k provozu znárodněného
podniku, i když náleží někomu jinému
než vlastníku podniku. Patentů a zásob
se znárodnění týká jen patří-li
vlastníku nebo provozovateli znárodněného
podniku.
(4) Spolu s podnikem se znárodňují v rozsahu
plynoucím z ustanovení odstavců 2 a 3:
a) veškeré obchodní podniky a závody
náležející vlastníku nebo provozovateli
znárodněného podniku,
b) veškeré podniky a závody, které tvoří
s podnikem znárodněným hospodářský
celek, i když náleží někomu jinému
než vlastníku znárodněného podniku.
(5) Náleží-li znárodněný
podnik komanditní společnosti na akcie, akciové
společnosti, společnosti s ručením
obmezeným, znárodňuje se veškerý
jejich majetek, jakož i ve stejném rozsahu podniky
koncernové, u kterých jim náleží
více než polovina základního kapitálu
nebo na které mají rozhodující vliv.
(6) Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, může
vyjmouti též ze znárodnění jednotlivé
majetkové kusy, majetkové soubory nebo práva,
pokud jich není nezbytně třeba k provozu
národního podniku a ponechati je dosavadnímu
vlastníku, kterému může zároveň
uložiti podmínky, zejména podmínku,
že do stanovené lhůty zřídí
ve prospěch národního podniku služebnost
nebo užívací právo.
(7) O rozsahu znárodnění podle odstavců
2 až 5 rozhoduje ministr vnitřního obchodu,
na Slovensku po slyšení pověřence průmyslu
a obchodu. Pro řízení o zjištění
rozsahu znárodnění neplatí ustanovení
vládního nařízení ze dne 13.
ledna 1928, č. 8 Sb., o řízení ve
věcech náležejících do působnosti
politických úřadů (správní
řízení).
Ministr vnitřního obchodu, na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, může
uložiti vlastníku velkoobchodního podniku,
jehož činnost byla zastavena podle § 7, aby převedl
části majetkových podstat, zejména
zásoby zboží, zastaveného velkoobchodního
podniku za náhradu podle § 13 do vlastnictví
národního podniku, který zároveň
určí.
(1) Národní podnik (§ 14), do kterého
se začleňuje majetková podstata znárodněného
podniku, vstupuje v den jejího převzetí v
závazky znárodněného podniku. Do závazků,
podle nichž má majetková podstata nebo provozní
zařízení znárodněného
podniku přejíti po dni počátku účinnosti
tohoto zákona na třetí osobu, nevstupuje
národní podnik, do kterého byla tato podstata
nebo zařízení začleněno. Za
závazky znárodněného podniku se nepokládají
osobní daně, dávky a poplatky bývalého
vlastníka a majetková podstata znárodněného
podniku ani národní podnik, do něhož
bude začleněna, za ně neručí.
Osobními daněmi a dávkami se rozumí
daň důchodová, válečný
příspěvek, daň rentová přímo
vybíraná, daň z majetku podle vládního
nařízení ze dne 16. prosince 1942, č.
410 Sb., o dani z majetku, majetkové dávky podle
zákona ze dne 15. května 1946, č. 134 Sb.,
o dávce z majetkového přírůstku
a o dávce z majetku a mimořádné dávky
podle zákona ze dne 31. října 1947, č.
185 Sb., o mimořádné jednorázové
dávce a mimořádné dávce z nadměrných
přírůstků na majetku. Způsob
úhrady těchto osobních daní a dávek
stanoví ministr financí vyhláškou v
Úředním listě. Začlení-li
se majetková podstata do několika národních
podniků, určí ministr na Slovensku po slyšení
pověřence průmyslu a obchodu, zároveň
s opatřením podle § 14, do kterých závazků
vstoupí jednotlivý národní podnik.
Ministr vnitřního obchodu dále určí
v dohodě s ministrem financí, na Slovensku též
po slyšení pověřenců průmyslu
a obchodu a financí, do kterých závazků,
patřících k jiným než znárodněným
majetkovým podstatám začleněným
podle § 14, národní podnik vstupuje; za závazky
patřící k podniku nebo závodu, který
náleží státu, se nepokládají
povinnosti, které vyplývají z poskytnutí
prostředků státem, pokud přesahují
bilanční hodnotu jiného než investičního
majetku.
(2) U závazků, které jsou hospodářsky
neodůvodněné, počítajíc
v to závazky ze služebních smluv, zaručujících
zaměstnancům nepřiměřeně
vysoké platy, zaopatřovací požitky,
odbytné a pod., může se národní
podnik domáhati zrušení nebo jiné přiměřené
úpravy. Nedojde-li o tom k dohodě, rozhodne rozhodčí
soud zřízený podle zákona ze dne 21.
listopadu 1946, č. 228 Sb., o rozhodčích
soudech pro úpravu některých závazků
národních podniků.
(3) Za závazky znárodněného podniku
nebo jiných začleněných majetkových
podstat (§ 14) stát neručí, ani když
dojde k úpravě závazků podle §
11.
(1) Jsou-li znárodněný podnik nebo jiná
začleněná majetková podstata ke dni
převzetí předluženy, může
národní podnik požádati soud, aby do
výše obecné ceny aktiv předluženého
podniku nebo předlužené podstaty ke dni převzetí
upravil uspokojení závazků, patřících
k tomuto podniku nebo k této podstatě a určil
jejich splatnost, přihlížeje k hospodářským
možnostem národního podniku.
(2) Věřitelé jsou povinni na vyzvání
soudu vyhláškou v Úředním listě
ve lhůtě soudem stanovené přihlásiti
své nároky k řízení o návrhu
podle odstavce 1; neučiní-li tak, jejich nároky
proti národnímu podniku zanikají.
(3) Úprava podle odstavce 1 se provede takto:
a) nedotčeny zůstávají závazky
vyplývající z nároků věřitelů
na vyloučení věcí z podstaty znárodněného
podniku nebo jiné začleněné majetkové
podstaty, pokud takovéto nároky nezanikly znárodněním;
b) nedotčeny zůstávají též
závazky, vyplývající z nároků
věřitelů, majících právo
na oddělené uspokojení z určité
věci, pokud jsou kryty hodnotou této věci;
c) ostatní závazky, které podle pořadí
jim příslušejícího [písm.
d)], nebudou plně kryty rozdílem mezi obecnou cenou
aktiv znárodněného podniku nebo jiné
začleněné majetkové podstaty a hodnotou
závazků, které podle ustanovení písm.
a) a b) zůstanou nedotčeny, se uspokojí poměrně.
Za takovéto závazky se pokládají také
závazky uvedené pod písm. b), které
nejsou kryty způsobem tam uvedeným;
d) závazky, na něž se vztahují ustanovení
písm. c), se zařazují podle pořadí
do čtyř tříd. Do prvé třídy
náležejí náklady řízení,
do druhé až čtvrté třídy
náležejí závazky, které podle
obdoby konkursního řízení náležejí
do prvé až třetí třídy.
Závazky téže třídy mají
mezi sebou stejné pořadí.
(4) Pokud závazky podle pořadí jim příslušejícího
nebudou uspokojeny úpravou podle odstavce 3, nepůsobí
proti národnímu podniku. Úprava závazků
podle odstavce 3 působí toliko proti národnímu
podniku.
(5) Zákonem budou vydány podrobné předpisy
o příslušnosti soudní, o řízení
podle předcházejících odstavců,
o jeho účincích na promlčení
pohledávek, na spory, na exekuční a konkursní
řízení a na práva na oddělené
uspokojení a o způsobu, jak se zjišťují
nároky věřitelů.
(1) Národní podnik může odporovati právním
jednáním, která vykonal vlastník majetku
znárodněného podle oddílu II po 27.
říjnu 1945 v úmyslu poškoditi nebo ztížiti
znárodnění nebo zavléci ve svůj
nebo cizí prospěch majetkové hodnoty.
(2) Odporovati lze do dvou let ode dne uveřejnění
vyhlášky, kterou se o znárodněném
majetku činí opatření podle §
14. Jinak platí přiměřeně ustanovení
zákona ze dne 27. března 1931, č. 64 Sb.,
kterým se vydávají řády konkurs,
vyrovnací a odpůrčí.
(3) Právní jednání o převodu
velkoobchodních podniků (§ 5) nebo o převodu
kapitálových účastí na společenstvech,
jejichž podniky se znárodňují podle
oddílu II pokud byla uzavřena v době dvou
měsíců přede dnem znárodnění,
jsou platná jen, schválí-li je ministerstvo
vnitřního obchodu.