Národnímu shromáždění
došlo srdečné pozvání předsedy
kanadského senátu pana Sydney J. Smitha a předsedy
dolní sněmovny pana Luciena Lamourexe jménem
obou komor kanadského parlamentu k návštěvě
delegace Národního shromáždění
do Kanady v červnu letošního roku. Předsedové
obou komor kanadského parlamentu píší
ve svém dopise, že výsledky návštěvy
kanadské delegace u nás představují
účinný krok v rozvíjení přátelských
vztahů a porozumění mezi lidmi obou našich
zemí. Předsednictvo Národního shromáždění
přijalo pozvání jménem Národního
shromáždění a v duchu úsilí
o další rozvíjení všestranných
přátelských vztahů uskuteční
se návštěva naší delegace v navrženém
termínu 3. - 24. června t. r.
Soudružky a soudruzi poslanci, podal jsem stručný
přehled činnosti Národního shromáždění
za uplynulé tři měsíce. Navrhuji jménem
předsednictva, aby Národní shromáždění
vzalo přednesenou zprávu o činnosti NS v
uplynulém období na vědomí. Má
někdo dotaz nebo připomínku k přednesené
zprávě? (Nikdo se nehlásil.) Nemá.
Dám tedy hlasovat. Kdo souhlasí s přednesenou
zprávou, nechť zvedne ruku. (Děje se.)
Děkuji. Národní shromáždění
vzalo se souhlasem na vědomí zprávu předsednictva
NS.
Přikročíme nyní ke třetímu
bodu pořadu, kterým je
3. Zpráva o vydaných opatřeních
předsednictva podle čl. 60 odst. 2 ústavy.
Prosím místopředsedu NS s. dr. Škodu,
aby přednesl zprávu.
Mpř. NS posl. dr. Škoda: Vážené
soudružky a soudruzi poslanci, předsednictvo NS vám
předkládá podle čl. 60 odst. 2 ústavy
k dodatečnému schválení dvě
zákonná opatření a jedno opatření
předsednictva Národního shromáždění,
přijatá jménem Národního shromáždění
v období od poslední plenární schůze.
Dne 19. prosince 1965 bylo předsednictvem NS přijato
zákonné opatření o změně
podřízenosti Pohraniční stráže
(tisk 14-P). Poslanec Národního shromáždění
Bohumír Lomský, ministr národní obrany,
předložil předsednictvu Národního
shromáždění návrh na vydání
zákonného opatření o převedení
Pohraniční stráže z působnosti
ministerstva vnitra do působnosti ministerstva národní
obrany od 1. ledna t. r.
Tato změna souvisí se změnami a úpravami
v oblasti organizace a působnosti centrálních
orgánů. Činnost ministerstva vnitra bude
mít nadále více civilní charakter
a úkoly v oboru správní činnosti státní
správy. Opatřením se současně
zajišťuje jednotné velení všem ozbrojeným
silám a větší efektivnost při
využívání prostředků vynakládaných
na zajištění obrany a vnitřní
bezpečnosti země.
Vzhledem k tomu, že podle zákona č. 69/1951
Sb. o ochraně státních hranic byla stanovena
podřízenost Pohraniční stráže
ministerstvu vnitra, bylo nutno změnu v podřízenosti
provést zákonným opatřením.
Formy zákonného opatření bylo použito
proto, aby organizační změna mohla být
provedena od začátku letošního roku.
Zákonné opatření bylo podle čl.
52 ústavy vyhlášeno a uveřejněno
ve Sbírce zákonů pod č. 138/1965 Sb.
a vstoupilo v platnost dnem 1. ledna letošního roku.
Dále je předkládáno ke schválení
zákonné opatření předsednictva
Národního shromáždění
ze dne 2. února letošního roku o Vysoké
škole politické ústředního výboru
Komunistické strany Československa, (rozdaný
tisk č. 13-P). Iniciativní návrh předložil
podle čl. 52 ústavy posl. Vilém Nový.
Vysoká škola politická ÚV KSČ
splňuje všechny požadavky kladené na vysokou
školu universitního směru. Předsednictvo
Národního shromáždění
schválilo proto po doporučení ústavně-právního
výboru zákonné opatření, podle
něhož "Vysoká škola politická
ústředního výboru Komunistické
strany Československa je vysokou školou universitního
směru, jejíž absolventi mají postavení
absolventů ostatních vysokých škol."
Zákonné opatření bylo podle čl.
52 ústavy vyhlášeno a uveřejněno
ve Sbírce zákonů pod č. 7 z letošního
roku.
Konečně předkládám jménem
předsednictva Národního shromáždění
k dodatečnému schválení podle čl.
60 odst. 2 ústavy opatření předsednictva
Národního shromáždění,
jímž nedalo souhlas k trestnímu stíhání
posl. NS Stanislava Kettnera.
Generální prokurátor požádal
předsednictvo NS o udělení souhlasu k trestnímu
stihání posl. Stanislava Kettnera pro trestný
čin ublížení na zdraví, kterého
se měl dopustit tím, že při řízení
nákladního auta s vozidlem havaroval, přičemž
byl zraněn jeho syn a řidič JZD Kněževes.
Posl. Kettner v minulém roce v době žní
při převážení nákladu
pro JZD, jehož je předsedou, převzal řízení
vozidla s úmyslem vystřídat unaveného
řidiče. Přitom byl sám unaven a ve
23 hodiny v noci únavě podlehl, usnul a tím
došlo k havárii.
Jediným zaviněním zjištěným
při šetření případu posl.
Kettnera bylo překročení zákazu řídit
vozidlo, byla-li schopnost k řízení snížena
únavou. Jinak se posl. Kettner nedopustil žádného
opomenutí, měl řidičský průkaz
a byl plně oprávněn řídit vozidlo.
Předsednictvo NS po zvážení všech
těchto okolností a vzhledem k osobním vlastnostem
posl. Kettnera se usneslo nedat souhlas k jeho trestnímu
stíhání. Poněvadž čl.
58 ústavy stanoví, že poslanec nemůže
být trestně nebo kárně stíhán
bez souhlasu Národního shromáždění,
a předsednictvo rozhodlo v mezidobí, kdy nezasedalo
NS, předkládá se toto rozhodnutí předsednictva
k dodatečnému souhlasu Národního shromáždění.
(Potlesk.)
Předseda NS s. Laštovička: Děkuji.
Má někdo dotaz k předloženým zákonným opatřením a opatřením předsednictva Národního shromáždění nebo připomínku? (Nikdo se nehlásil.)
Nemá. Dám tedy hlasovat.
Kdo souhlasí se zákonným opatřením
o změně podřízenosti Pohraniční
stráže, se zákonným opatřením
o Vysoké škole politické ÚV KSČ
a s opatřením předsednictva NS, jímž
nebyl dán souhlas k trestnímu stíhání
posl. Kettnera, nechť zvedne ruku. (Děje se.)
Je někdo proti? Nikdo. Zdržel se někdo hlasování?
Také nikdo.
Národní shromáždění schválilo
zákonná opatření a opatření
předsednictva NS vydaná podle čl. 60 odst.
2 ústavy v období od poslední plenární
schůze jednomyslně.
Přerušuji nyní schůzi na 20 minut.
Předseda NS s. Laštovička (zvoní):
Pokračujeme v přerušené schůzi.
Dalším bodem pořadu je
4. Vládní návrh zákona o vysokých
školách (tisk č. 70) a společná
zpráva výborů ústavněprávního,
pro plán a rozpočet, průmyslového
pro hlavní výrobní odvětví
a dopravu, zemědělského, kulturního,
zdravotního k vládnímu návrhu zákona
o vysokých školách (tisk 73).
Vládní návrh zákona odůvodní
ministr školství a kultury soudruh Hájek. Prosím,
aby se ujal slova.
Ministr prof. dr. J. Hájek, DrSc.: Vážené
Národní shromáždění, soudružky
a soudruzi poslanci!
Vláda Československé socialistické
republiky předkládá dnes plénu Národního
shromáždění návrh nové
zákonné úpravy postavení a činnosti
významných středisek naší vzdělanosti
a kultury - vysokých škol. Již předběžné
projednávání návrhu vyvolalo živý
zájem nejen na vysokých školách, ale
i v širší veřejnosti. Je to do značné
míry výrazem vědomí společenské
funkce vysoké školy v naší zemi. Vědomí
této společenské funkce patří
do určité míry již k tradicím
zakořeněným v dějinné zkušenosti.
Je známo, co znamenaly vysoké školy ve staletých
dramatických zápasech našeho lidu za národní
svobodu a společenský pokrok. Můžeme
také připomenout jejich úlohu od doby husitského
revolučního hnutí až do bojů
s hitlerovskými okupanty, kdy všude a vždy byly
naše vysoké školy hluboce spjaty s životem,
tužbami a bojem našeho lidu a kdy mnohokrát také
jejich hlas zazněl daleko za hranice naší vlasti.
V socialistické společnosti, za které se
uskutečňuje prudký růst ekonomiky
a kultury, stoupá význam vysokého školství,
jež také prožívá rychlý
růst. Lze také připomenout, jak vzrostl počet
vysokoškolských studentů ve srovnání
s předválečným stavem. V roce 1936/37
to bylo 23 400 studentů, v roce 1965/66 již 91 700
studentů ve studiu denním a téměř
50 000 studentů při zaměstnání.
Dále vzrostl i počet institucí poskytujících
vysokoškolské vzdělání. V roce
1936/37 to bylo 13 vysokých škol s 52 fakultami, v
roce 1965/66 máme 38 vysokých škol se 102 fakultami.
V tomto rozmachu sehrál pokrokovou úlohu zákon
o vysokých školách z r. 1950, novelizovaný
v r. 1956. Vytvořil z dřívější
nepřehledné tříště různorodých
předpisů, z nichž některé pocházely
ještě z doby Rakousko-Uherska, jednotnou zákonnou
normu, na jejímž základě se mohlo vysoké
školství dále úspěšněji
rozvíjet a přetvářet ve školství
socialistické. Je samozřejmé, že při
hledání cest pro nový socialistický
obsah vysoké školy a jemu odpovídající
formy opírá se zákon i praxe o ty formy a
metody, které se osvědčily na vysokých
školách sovětských a které také
sehrály významnou úlohu v pokrokovém
vývoji našich vysokých škol a podstatně
mu pomohly.
Na základě usnesení ÚV KSČ
z dubna 1956 a poté z dubna 1959 se v následujících
letech růst vysokého školství dále
zrychloval, počet studentů se značně
zvyšoval a vysoké školy dostávají
jednotnou organizační strukturu.
V posledních letech ovšem vývoj společnosti
staví před vysoké školy nové
naléhavé požadavky a v jejich životě
se objevují nové vážné problémy.
Ve vyspělých zemích celého světa
se nyní zdůrazňuje společenské
poslání vědy jako základu vědeckotechnické
revoluce, která umožňuje měnit principiálně
výrobní procesy a zvyšovat produktivitu práce
zaváděním zcela nové výrobní
techniky, založené na aplikaci nových výsledků
vědeckých bádání. Ukazuje se,
že v současných pokrokových výrobních
procesech je podíl aplikace vědeckých poznatků
rozhodujícím činitelem pro zvýšení
produktivity práce a že zaujímá stále
větší proporci v růstu národního
důchodu průmyslově rozvinutých zemí.
Tempo modernizace výroby a postup vědeckotechnické
revoluce v národním hospodářství
jsou pak závislé na vývoji lidského
faktoru výroby, především na počtu
a kvalitě odborníků s vysokou kvalifikací
a vzděláním.
To jsou skutečnosti a problémy, nad kterými
se zamýšlejí vědci a pracovníci
vysokých škol u nás, v Sovětském
svazu, v ostatních socialistických zemích
a také v kapitalistických zemích Západu
a hledají řešení, hledají nějakou
novou náplň, nový obsah i nové formy
vysokoškolského studia.
Komunistická strana Československa konstatovala
již na svém XII. sjezdu význam vědeckotechnické
revoluce pro rozvoj našeho hospodářství
a pro náš základní úkol - dobudování
vyspělé socialistické společnosti.
S ještě větším důrazem to
vyjadřují teze k XIII. sjezdu strany. Plný
rozvoj a využití vědeckotechnické revoluce
je rozhodujícím činitelem pro další
progresívní vývoj našeho hospodářství,
pro vyřešení jeho současných
obtíží a pro splnění úkolu,
který má ČSSR jako průmyslově
vyspělá země v mezinárodním
soutěžení socialistické soustavy s kapitalistickou.
Nová soustava řízení, která
nahrazuje administrativně direktivní, někdy
až voluntaristické metody nedávné minulosti
a je založena na poznání a pečlivé
analýze společenských zákonitostí,
má tomuto procesu otevřít doširoka brány.
To vše staví také vysoké školy
a celou naší školskou soustavu před nové
úkoly a problémy. ÚV KSČ obrátil
k těmto problémům pozornost celé strany
a veřejnosti a v usnesení z října
1964 stanovil program postupné úpravy celého
našeho školství tak, aby odpovídalo požadavkům
doby a stalo se účinnějším nástrojem
při dobudování vyspělé socialistické
společnosti.
Mimořádný význam našeho vysokého
školství vyplývá z toho, že tu
jde o nejvyšší stupeň naší
školské soustavy, jehož úloha je nerozlučně
spjata s chápáním významu vzdělání,
funkce vědy ve společnosti a postavení inteligence
v národě.
Dovolte mi, abych připomenul, mluvíme-li o inteligenci,
ze nemáme na mysli nějakou zvláštní,
nezávislou, jednotnou a stejnorodou společenskou
sílu. Jde o vrstvu, či spíš o vrstvy
těch, jimž společnost umožňuje
studovat, to jest rozvíjet schopnost abstrakce a myšlení,
získávání vědeckých,
či uměleckých poznatků za tím
účelem, aby tyto poznatky v povolání
aplikovali, či někdy sami tvořili a rozšiřovali.
V českém a slovenském národě
byla inteligence vlivem historického vývoje tradičně
spjata s lidem, v jehož obrození a boji hrála
aktivní úlohu. V době vlády buržoazie
byla rozpolcena mezi tyto tradiční lidové
svazky a služebnost vládnoucí třídě.
Tato rozpolcenost, vyjadřovaná tolikrát úvahami
o tzv. "krizi inteligence zejména v třicátých
letech" byla překonána společnými
zážitky protifašistického boje a socialistické
revoluce, v níž se i převážná
část naší starší, za kapitalismu
vychované inteligence, postavila pevně na stranu
lidu. Dnes úkol pomáhat vedoucí síle
společnosti, dělnické třídě,
v budování socialistické společnosti
a zajišťování jejího hospodářského
i kulturního růstu i rozmachu je totožný
s tradicí lidovosti naší inteligence, jejíž
velká většina je i početně dnes
již inteligencí socialistickou, vyrostlou a vychovanou
na našich středních i vysokých školách
za socialismu a jejíž rostoucí část
- můžeme říci - je ostatně přímo
již součástí dělnické
třídy.