Veľmi kladne bola prijatá zásada obsiahnutá
v ustanoveniach o základných povinnostiach pri zaobchádzaní
s vodou, podľa ktorej nesmie byť výstavba obytných
súborov a nových závodov ani ich rekonštrukcia
schválená, povolená ani realizovaná,
dokiaľ nie je zabezpečené ich zásobovanie
vodou a odvádzanie alebo čistenie odpadových
vôd. Poslanci očakávajú dôsledné
dodržiavanie tohoto princípu, ktoré prispeje
predovšetkým k podstatnému prehĺbeniu
ochrany akosti a nezávadnosti vody a vylúči
dotarejšiu prax, keď investori hľadali najrôznejšie
cesty, ako obísť riešenie odpadových vôd,
ktoré samozrejme vždy znamená menšie alebo
väčšie predraženie projektu.
Osobitná pozornosť sa venovala aj ustanoveniu, ktoré
splnomocňuje republikové vlády, aby v jednotlivých
mimoriadnych prípadoch, odôvodnených osobitnými
celospoločenskými záujmami, povoľovali
vypúšťanie odpadových vôd do povrchových
a podzemných vôd. I keď povolenie takejto výnimky
je časovo obmedzené na vopred stanovenú dobu
a bude viazané vhodnými podminkami, vyžadovalo
sa, aby mimoriadnosť prípadu, ktorý odôvodňuje
povolenie výnimky, bola vždy veľmi starostlivo
zvážená, aby podľa možnosti bola
bližšie konkretizovaná vo vykonávacích
predpisoch, prípadne, aby sa výnimka nevzťahovala
na novootvárané prevádzky.
Zároveň sa vyžadovalo dôsledné
uplatňovanie nápravných opatrení voči
tým, ktorí porušia svoje povinnosti pri ochrane
čistoty a akosti vôd. I v týchto námetoch
sa zračí veľký záujem poslancov,
aby bol v čo najväčšom rozsahu uplatnený
cieľ novej zákonnej úpravy - zabezpečiť
zvyšovanie čistoty našich vôd, a tým
aj zvyšenú ochranu nášho životného
prostredia.
Záujem o ochranu vôd pred ich znehodnocovaním
sa prejavil aj v diskusii o ustanovení, ktoré zakazuje
umývanie motorových vozidiel vo vodných tokoch.
Poznatky z doterajšej praxe motoristov ukazujú, že
dodržiavanie tohoto zákazu s ohľadom na
veľký rozvoj motorizmu i služieb, ktoré
s ním súvisia, bude treba vhodným spôsobom
aj zabezpečiť. Pritom nejde len o uplatnenie sankcií,
ktoré za porušenie uvedeného zákona
prichádzajú do úvahy, a v súvislosti
s tým o zosilnenie kontroly predovšetkým zo
strany národných výborov. Oveľa väčší
význam má dôsledná a široko rozvinutá
výchova našich motoristov, a to i za pomoci hromadných
informačných prostriedkov, lebo aj motoristi majú
a musia mať vlastný záujem o ochranu a zlepšovanie
životného prostredia.
Za závažné označili poslanci tiež
ustanovenia o úhradách za vypúšťanie
odpadných vôd do povrchových a podzemných
vôd. Zámery týkajúce sa budúceho
rozsahu týchto úhrad sú rozvedené
v dôvodovej správe. Poslanci zdôrazňovali
zmysel a charakter týchto úhrad predovšetkým
z hľadiska prioritného záujmu na ochrane životného
prostredia. Úhrady, ktorých výšku má
znovu upraviť federálna vláda, by podľa
názoru niektorých poslancov mali mať v podstate
prechodný charakter a po určitom časovom
období by nemuseli už zodpovedať nákladom
na vybudovanie a prevádzku čistiarní, ale
mali by predovšetkým pôsobiť na to, aby
ich vybudovanie sa dostalo do popredia záujmu príslušných
závodov a organizácií a aby ich výstavba
bola urýchlene realizovaná, či už dodávateľsky
alebo vlastnými silami.
Napokon mi dovoľte, aby som sa ešte zmienil o §
29, ktorý hovorí o náhrade za stratu podzemnej
vody, ktorú organizácia spôsobí občanovi.
Náhrada musí byť podľa vládneho
návrhu poskytovaná predovšetkým formou
náhradného zdroja vody. Vo výboroch sa uvažovalo,
či by o náhrade nemali namiesto súdov rozhodovať
orgány vodohospodárske, t.j. národné
výbory. Všetky výbory sa priklonili k vládnemu
návrhu, ktorý rozhodovanie o náhradách
organizácií občanom zveruje súdom.
Zásobovanie obyvateľstva vodou je úlohou národných
výborov a národné výbory v praxi zabezpečujú
náhradný zdroj vody i vo väčšine
prípadov, ktoré má na mysli § 29. Tam,
kde to nebude možné alebo hospodársky účelné,
je na mieste, aby o náhrade rozhodovali súdy.
Na všetky námety, ktoré poslanci uplatnili
pri prerokúvaní vládneho návrhu, reagoval
vo výboroch podpredseda federálnej vlády
prof. súdruh Laco a zástupcovia ministerstiev lesného
a vodného hospodárstva.
Niektoré drobnejšie úpravy vládneho
návrhu, prevažne štylistického alebo legislatívno-technického
charakteru, sú uvedené v spoločnej správe,
ktorú poslanci dostali písomne.
Vážené súdružky poslankyne, súdruhovia
poslanci, v pevnej viere, že prerokúvaný zákon
sa stane spolu so zákonmi národných rád
a chystanými vykonávacími predpismi významným
činiteľom, ktorý bude aktívne ovplyvňovať
ďalší rozvoj nášho vodného
hospodárstva, navrhujem z poverenia výborov Snemovne
národov schváliť vládny návrh
zákona o vodách, a to s úpravami obsiahnutými
v spoločnej správe výborov.
Předseda FS A. Indra: Děkuji zpravodaji poslanci
Černákovi. Společným zpravodajem výborů
Sněmovny lidu je poslanec Vladimír Kratochvíl.
Prosím, aby se ujal slova.
Zpravodaj poslanec SL V. Kratochvíl: Vážený
soudruhu předsedo, vážené soudružky
poslankyně, vážení soudruzi poslanci,
výbory Sněmovny lidu pro zemědělství
a výživu, pro plán a rozpočet, pro průmysl,
dopravu a obchod a výbory ústavně právní
Sněmovny lidu projednaly vládní návrh
zákona o vodách ve společných schůzích
s výbory Sněmovny národů a došly
ke shodným závěrům.
Dovolte, abych jako společný zpravodaj výborů
Sněmovny lidu doplnil zprávu poslance ing. Černáka
některými dalšími poznatky, které
odezněly při projednávání vládního
návrhu vodního zákona.
Poslanci ve výborech shodně poukazovali na správnost
vydání nového a moderního zákona
o vodách. Zároveň však připomínali,
že je třeba správně nakládat
s vodou a pečovat řádně o vodní
zdroje a o jejich čistotu. Nelze totiž přehlédnout,
že otázkám potřeby a spotřeby
vody nebyla vždy věnována dostatečná
pozornost. Přitom hospodaření s vodou se
dotýká životně celé naší
společnosti a celého našeho hospodářského
života. Zejména v zemědělství
jsou vodní zdroje nenahraditelným přírodním
bohatstvím, a proto zejména na tomto úseku
národního hospodářství je třeba,
aby právní režim, kterým se bude řídit
hospodaření s vodou, byl co nejlepší.
Z tohoto hlediska bude proto třeba, aby správci,
příp. vlastníci nebo uživatelé
zemědělských nebo lesních pozemků
a rybníků dodržovali ustanovení §
17 odst. 1, které jim ukládá povinnost obhospodařovat
je takovým způsobem, který by nejen uchovával
hospodářsky vhodné podmínky z hlediska
množství a jakosti vod, ale i napomáhat ke
zlepšení vodohospodářských poměrů.
Ve výborech bylo též hovořeno o používání
strojených hnojiv, herbicidů a saponátů.
Jde o složité otázky, kterými se bude
nutno zabývat a rozpracovat je v rámci RVHP, a to
již od vývoje a výroby až po aplikaci,
aby nedocházelo k dalším škodám,
k dalšímu zhoršování životního
prostředí a použivatelnosti vody.
Vládní návrh zákona o vodách
v úvodním ustanovení konstatuje, že
povrchové a podzemní vody jsou jedním ze
základních surovinových zdrojů, tvoří
důležitou složku přírodního
prostředí a slouží k zabezpečování
hospodářských a ostatních celospolečenských
potřeb. Je proto třeba, protože zásoby
vody u nás nejsou nevyčerpatelné, zabývat
se nejen nyní, ale i v budoucnosti, otázkami souvisejícími
s její spotřebou. Nezbytné bude také,
aby bylo vypracováno koncepční řešení
rozvoje vodního hospodářství, v němž
by byly uvedeny i podklady pro vodohospodářskou
investiční výstavbu. Vzhledem k tomu, že
tyto investice si vyžádají velké náklady,
musí se budovat dle možnosti rozvoje našeho hospodářství.
Vždyť jen v České socialistické
republice by si tyto investice vyžádaly podle názoru
ministra lesního a vodního hospodářství
ČSR do roku 1990 nákladu 186 mld Kčs.
Vážené soudružky poslankyně, vážení
soudruzi poslanci, mám za to, že projednání
vládního návrhu zákona o vodách
věnovaly výbory největší pozornost,
pečlivě jej projednaly a mohly s uspokojením
konstatovat, že v paragrafovaném znění
zákona bylo přihlédnuto ke všem jejich
připomínkám.
Na závěr bych chtěl ještě dodat,
že s vládním návrhem projevily souhlas
i Česká a Slovenská národní
rada, k jejich námětům, převážně
formulačního charakteru, které daly v úvahu,
bylo přihlíženo při jednání
našich ústavně právních výborů.
Na doporučení České národní
rady, aby v případech uvedených v §
29 byla náhrada za ztrátu podzemní vody sloužící
objektům určeným k trvalému bydlení,
poskytována vždy formou náhradního zdroje
vody, reagoval již společný zpravodaj výborů
Sněmovny národů poslanec ing. Černák.
Z pověření výborů Snemovny
lidu a v souladu s doporučením výborů
Sněmovny národů navrhuji, aby Sněmovna
lidu vládní návrh vodního zákona
rovněž schválila, a to s úpravami uvedenými
v písemné společné zprávě
výborů obou sněmoven.
Předseda FS A. Indra: Děkuji poslanci Kratochvílovi.
Soudružky a soudruzi, volební komise skončily
svoji práci. Jestliže dovolíte, přerušíme
na chvíli projednávání vodního
zákona a vyslechneme zprávu o výsledcích
volby místopředsedy FS. Má někdo proti
tomu námitky. Není tomu tak. Prosím předsedu
volební komise Sněmovny lidu poslance Josefa Krylla,
aby se ujal slova.
Poslanec SL J. Kryll: Zápis o volbě místopředsedy
Federálního shromáždění
dne 31. října 1973.
Komise poslanců Sněmovny lidu ve složení
Anna Blisková, Josef Černý, Josef Kryll,
Augustín Kvasnica, Rudolf Rejhon, Josef Škula, prom.
právník, zvolená ve 3. schůzi Sněmovny
lidu dne 30. října 1973 ke sčítání
hlasů, sděluje, že bylo poslancům k
volbě místopředsedy Federálního
shromáždění vydáno 171 hlasovacích
lístků.
Po skončení hlasování komise zjistila:
hlasování se zúčastnilo 170 poslanců,
hlasování se zdržel 1 poslanec. Odevzdáno
bylo celkem 170 platných hlasovacích lístků.
Neplatných hlasovacích lístků nebylo.
Pro navrženého kandidáta poslance JUDr. Jaroslava
Srba bylo odevzdáno 170 hlasů. Proti nebyl žádný
hlas.
Volební komise zjistila, že pro navrženého
kandidáta byla odevzdána nadpoloviční
většina hlasů z počtu přítomných
poslanců Sněmovny lidu.
V Praze dne 31. října 1973.
Podepsáni členové volební komise.
Předseda FS A. Indra: Prosím, aby výsledky
voleb oznámil předseda volební komise Sněmovny
národů poslanec J. Turošík.
Poslanec SN ing. J. Turošík: Zápis o
voľbe podpredsedu Federálného zhromaždenia
zo dňa 31. októbra 1973.
Komisia poslancov Snemovne národov v zložení
Marie Čermáková, Rudolf Dráb, Karel
Holub, Rudolf Chlad, Ildikó Pándyová a Ing.
Juraj Turošík zvolená na 3. schôdzke
Snemovne národov dňa 30. októbra 1973 k sčítaniu
hlasov oznamuje, že bolo poslancom k voľbe podpredsedu
Federálneho zhromaždenia vydané 121 hlasovacích
lístkov.
Po skončení hlasovania komisia zistila: hlasovania
sa zúčastnilo 121 poslancov, hlasovania sa nezdržal
žiadny poslanec, bolo odovzdaných celkom 121 platných
hlasovacích lístkov, neplatné hlasovacie
lístky neboli žiadne. Pre navrhnutého kandidáta
poslanca dr. Jaroslava Srba bolo odovzdaných 121 hlasovacích
lístkov. Proti nebol žiadny hlas.
Volebná komisia zistila, že navrhnutý kandidát
bol zvolený všetkými prítomnými
poslancami Snemovne národov jednomyseľne.
V Prahe dňa 31. októbra 1973.
Podpísaní členovia volebnej komisie.
Předseda FS A. Indra: Děkuji volební
komisi.
Můžeme tedy konstatovat, že poslanec dr. J. Srb
byl Sněmovnou lidu i Sněmovnou národů
zvolen místopředsedou Federálního
shromáždění ČSSR.
Dovolte mi, soudružky poslankyně a soudruzi poslanci,
abych i vaším jménem novému místopředsedovi
Federálního shromáždění
poslanci Srbovi blahopřál a popřál
mnoho úspěchů v naší společné
práci. /Potlesk. - Předseda FS A. Indra blahopřeje
podáním ruky poslanci J. Srbovi./
Soudružky a soudruzi, můžeme pokračovat
v rozpravě k vládnímu návrhu zákona
o vodách. Zatím se do rozpravy písemně
přihlásili poslanci: Adolf Bohuslav, Zdeňka
Králová, Josef Fekete, Stanislav Koranda a J. Blažej.
Uděluji slovo soudruhu poslanci Bohuslavovi.
Poslanec SL A. Bohuslav: Vážený soudruhu
předsedo, vážené soudružky poslankyně,
soudruzi poslanci, široká diskuse k navrhovaným
zásadám a paragrafovanému znění
předloženého vodního zákona,
která probíhala ve výborech sněmovny
svědčí o tom, s jakým zájmem
byl tento zákon očekáván a jaká
pozornost byla věnována jeho pojetí a podmínkám,
za nichž bude působit.
Ve výborech pro plán a rozpočet jsme přitom
zvláště sledovali otázku, jak nový
zákon bude řešit způsob nakládání
s vodami, a to hlavně z hlediska zájmu na tvorbě
a ochraně životního prostředí
a dále z hlediska nenahraditelnosti vody, jako důležitého
životního činitele. Současně
jsme věnovali značnou pozornost otázkám
úplat a pokut ve vodním hospodářství.
Chtěl bych se dnes ve svém příspěvku
zaměřit na některé specifické
aspekty ochrany čistoty vod, a to zvláště
z hlediska dopadu vědeckotechnického rozvoje a chemizace
zemědělství.
Dnes není nikomu lhostejné, jaké odpadní
vody stékají do našich řek, říček
a potoků a jaké důsledky to vyvolá
v životě lidí, rostlinstva a živočichů.
Čistota vod se proto více hlídá, ochraňuje
a také kontroluje. Lze říci, že mnohé
se zlepšuje a mnohému se podařilo zabránit,
a že některé hrozby pokut přece jen
vedly řadu našich výrobců k provedení
určitých provozních a jiných opatření,
zabezpečujících znečišťování
vody nad přípustnou míru.
Zdaleka však ještě nemůžeme být
spokojeni. Hlavní pozornost se totiž zatím
převážně zaměřuje na působení
našich průmyslových podniků a závodů
a na jejich problematiku. Stále jsou udělovány
pokuty, předpisovány náhrady za ztráty,
které vznikají jejich zaviněním, a
těchto pokut není málo. Například
podle Státní vodohospodářské
inspekce jich jenom v roce 1972 národní výbory
předepsaly v 608 případech, a to zejména
ve Východočeském, Severomoravském
a Severočeském kraji a v řadě případů,
v rozhodující míře, jedinému
a stále témuž podniku. Teoreticky by mohly
být pokuty vybírány u těchto podniků
téměř pravidelně, ale jejich smyslem
není a ani podle nového zákona nebude, aby
podnik za znečištění vod byl postižen,
ale aby byl přinucen k výstavbě potřebného
a dostatečně účinného čistícího
zařízení. V minulosti, kdy se průmyslová
výroba rychle zvyšovala a modernizovala a kdy se také
měnila i technologie výroby a začaly se teprve
ve větší míře používat
nové chemikálie, se ještě málo
uvažovalo nad tím, jaké důsledky toto
vše bude mít na životní prostředí
a jak tomu bude nutno čelit. Dnes už jsme v tom směru
udělali velký krok vpřed a nově stavěné
podniky a závody již musí mít čistírnu
odpadních vod, nebo alespoň znát, od které
doby taková čistírna bude v provozu. Základním
předpokladem je tedy plnění plánu
investiční výstavby na úseku čistíren
odpadních vod. Ale již u příležitosti
projednávání státního závěrečného
účtu za rok 1972 jsme na tomto fóru měli
příležitost poukázat na zpožďování
této výstavby proti plánu a na potřebu,
dosáhnout nezbytného obratu a zlepšení.
Ve srovnání s průmyslovou výrobou
si z hlediska ochrany vod zatím méně všímáme
zemědělské výroby a jejího
vlivu na čistotu vod. Ale v zemědělské
výrobě se dnes opouští určité
způsoby hospodaření a technologie výroby.
Nasazujeme stále ve větší míře
výrobní mechanismy, vytváříme
závažné předpoklady pro další
rozsáhlou chemizaci zemědělství. V
době, kdy bylo do půdy dáváno na 1
ha jen 50 kg čistých živin, nebylo nutno se
nějak podrobně zabývat následnými
důsledky tohoto počínání na
čistotu povrchových vod.
V období, kdy již dáváme 200 - 300 kg
čistých živin na každý hektar zemědělské
půdy, tj. více než čtyřnásobek,
a kdy používáme řady prostředků
na ochranu rostlin, musíme již počítat
v řadě oblastí naší krajiny s
poměrně rozsáhlým splavem prvků
těchto hnojiv a chemických přípravků
do různých vodních toků. Musíme
počítat s tím, že tyto prvky jsou jejich
nežádoucím komponentem, znečišťují
je a v určité míře přecházejí
do obsahu plodin a do potravin.