Osnova tedy pokračuje v tradici, na níž byl
Sbor národní bezpečnosti od svého
počátku budován jako nástroj moci
dělnické třídy, Toto pojetí
prosazovala Komunistická strana Československa přes
zuřivý odpor buržoazních politických
představitelů již do zákona o národní
bezpečnosti v roce 1947, v němž byl Sbor národní
bezpečnosti uzákoněn jako jednotný
ozbrojený nástroj moci lidové demokracie
vzešlé z vítězství národní
a demokratické revoluce v Československu. Plně
a bezezbytku bylo prosazeno pojetí Sboru národní
bezpečnosti jako nástroje diktatury proletariátu
v zákoně Národního shromáždění
republiky Československé, který byl přijat
21. 12. 1948. Tento zákon upravil činnost Sboru
národní bezpečnosti po dobu sedmnácti
let - do roku 1965, tj. do doby přijetí dosud platného
zákona. Během této doby byl sveden rozhodující
boj za upevnění socialistického státu
a společnosti. v němž Sbor národní
bezpečnosti se ctí obstál, protože obětavě
bránil politickou moc dělníků, rolníků
a všech pracujících proti teroristům,
zahraničním rozvědkám imperialistických
států, proti rozvratníkům, které
organizovala poražená buržoazie ve velkém
rozsahu a za vydatné pomoci imperialistických států.
V tomto boji se ukázal Sbor národní bezpečnosti
hodným důvěry a podpory pracujícího
lidu a mnozí jeho příslušníci
platili svou věrnost socialismu krví a desítky
z nich svými životy. I když v období platnosti
zákona z roku 1948 došlo i k případům
porušování socialistické zákonnosti,
nepadají tyto negativní případy na
vrub zákona, ale naopak, mají svou příčinu
právě v jeho porušování, Přesto
i tyto zkušenosti neztrácíme ze zřetele
nyní, když předkládáme k projednání
a schválení návrh nového zákona.
Naopak, politicky se od negativních případů
jednoznačně distancujeme a legislativně vytváříme
všechny předpoklady, které by vyloučily
i potenciální možnost stranou odsouzených
skutečností porušování socialistické
zákonnosti. Tolik stručně úvodem.
A nyní několik poznámek k vlastnímu
návrhu zákona.
Již v úvodní preambuli, obsahující
základní charakteristiku a postavení Sboru
národní bezpečnosti, je zakotven základní
princip, kterým se řídí Sbor národní
bezpečnosti - princip vedoucí úlohy Komunistické
strany Československa. Tento princip je zařazen
do preambule, protože péče o realizaci politické
linie strany v každodenní práci Sboru je nezbytnou
podmínkou správné funkce každého
jeho útvaru i příslušníka.
Novou skutečností v předložené
osnově je fakt, že se završuje úprava
otázek vnitřního pořádku a
bezpečnosti ve smyslu ústavních zákonů
a zákonů vymezujících kompetenci federálních
a republikových ústředních orgánů
státní správy. Návrh přitom
velmi důsledně - při respektování
všech ústavních zásad, na nichž
je budována Československá socialistická
republika jako federativní stát - realizuje princip
jednoty Sboru národní bezpečnosti. Tato jednota,
která vzešla z národní a demokratické
revoluce, se zcela osvědčila jako podmínka
plné akceschopnosti Sboru, O její nezbytnosti svědčí
i řada nenávistných útoků,
kterými chtěly pravicové a protisocialistické
síly v krizových letech oddělit od sebe a
postavit proti sobě dvě základní složky
- Státní bezpečnost a Veřejnou bezpečnost.
Proto jednotu Sboru chápeme nejen ve smyslu právních
a organizačních předpisů, ale její
základ spatřujeme v ideové jednolitosti celého
Sboru, budované na marxisticko-leninské ideologii,
na politice strany a na zásadách proletářského
internacionalismu, Jenom takto budovaný bezpečnostní
aparát může být spolehlivým nástrojem
socialistického státu a spolehlivým garantem
všech důležitých úkolů,
které jsou mu svěřovány.
Z těchto hledisek jsou v osnově zakotveny základní
organizační principy, které zajišťují
akceschopnost Sboru národní bezpečnosti jako
jednotného, podle vojenských zásad organizovaného
ozbrojeného sboru, který plní úkoly
federace i republik na celém území státu,
Vyjádřením této jednoty Sboru je také
úprava postavení ministra vnitra ČSSR ve
vztahu k jeho příslušníkům.
Vyjádření teritoriálního principu
ve výstavbě Sboru je proto v odpovídající
formě, konkrétnosti i obecnosti, protože tento
princip není jediným, na němž je Sbor
budován. Netýká se všech útvarů
a některých se netýká vůbec
nebo jen zčásti.
Osnova poprvé výslovně svěřuje
Sboru národní bezpečnosti spoluodpovědnost
za zajišťování bezpečnosti celého
socialistického tábora a ukládá mu
zákonnou povinnost spolupráce s bezpečnostními
sbory spřátelených socialistických
států. Žijeme na hranici kapitalistického
světa a musíme být připraveni spolu
s našimi spojenci k obraně a ochraně státní
nezávislosti i našeho socialistického zřízení,
opřeni o pevné a nerozborné přátelství
a spojenectví se Sovětským svazem. Krizová
léta nás o tom znovu poučila. Proto příslušníci
Sboru národní bezpečnosti, kteří
zůstali těmto politickým principům
věrni, tvoří dnes základ celého
Sboru a ti, kteří se proti nim vážně
provinili, museli službu ve Sboru opustit nebo ji opouštějí,
i když to není lehký a pro nás snadný
úkol. Postupujeme tak vědomě v oblasti legislativní
i praktické politiky proto, že provedení zásad
proletářského internacionalismu považujeme
za jednoznačně progresívní a nutné
opatření, bez jehož výslovného
uplatnění si dnes není možno představit
moderní, soudobý zákon, upravující
činnost bezpečnosti v socialistické zemi,
tím méně pak každodenní výkon
praktické bezpečnostní služby vůbec
a v oblasti kontrarozvědné a rozvědné
činnosti zvláště.
Z usnesení XIV. sjezdu Komunistické strany Československa
dále vyplývá pro Sbor národní
bezpečnosti úkol soustavného zdokonalování
metod práce, zvýšení nároků
na kvalifikaci a všestrannou - to znamená morálně
politickou i odbornou - přípravu příslušníků
na boj proti rozvratným živlům, proti kriminalitě
a při ochraně socialistického zřízení,
veřejného pořádku života, zdraví
a práv občanů.
Po dosavadním projednání návrhu zákona
v komisích odborníků z různých
oblastí práva, v orgánech vlád i zastupitelských
sborů, výborů SL a SN a se samými
občany jsme se ubezpečili v přesvědčení,
že při respektování všech požadavků
se podařilo vyjádřit pojetí socialistické
zákonnosti jako hlavní metody činnosti Sboru
při plnění úkolů v ochraně
našeho socialistického státu. Rozšíření
oprávnění příslušníků
Sboru národní bezpečnosti na jedné
a zpřesnění jejich povinností na druhé
straně vytváří dobré podmínky
pro efektivní plnění úkolů
Sboru a pro jeho účinný vliv na socialistické
právní vědomí.
Rovněž požadavek na další rozvoj
socialistické demokracie a rozšiřování
účasti pracujících na správě
státu prohlubováním svazku Sboru národní
bezpečnosti s pracujícími je součástí
realizace sjezdového usnesení.
Obě tyto linie zdokonalování funkce socialistického
státu se v osnově prolínají a vytvářejí
předpoklady pro politicky správné realizování
zákona o činnosti Sboru národní bezpečnosti
v praxi. V tomto řešení spatřujeme pokrokovost
osnovy, která na jedné straně dává
potřebné prostředky mocenskému orgánu
státu ke splnění jeho úkolů
při zabezpečování pokojné socialistické
výstavby, a na druhé straně zabezpečuje
všechny právní jistoty a svobody občanů
i ochranu jejich osobního vlastnictví, zdraví
a životů, Vyváženost obou těchto
složek je nespornou předností osnovy, dokladem
její humánnosti a základem jejího
třídního socialistického charakteru.
Při uvádění zákona o Sboru
národní bezpečnosti do života bude důležitým
úkolem prosadit ji i do praxe útvarů sboru
a každého jeho příslušníka.
Od charakteristiky základního poslání
Sboru národní bezpečnosti, obsažené
v ustanovení § 1, přes základní
úkoly uvedené v ustanovení § 4, až
po konkrétní povinnosti ukládané příslušníkům
ve speciálních ustanoveních, je výrazně
zabezpečena ochrana práv a svobod občanů
i jejich majetku. Stejně v dalších ustanoveních
jsou zabezpečena práva občanů ve vztahu
ke Sboru a zvláště právní záruky,
které jim zákon dává při služebních
zákrocích příslušníků
Sboru. Osnova tedy vytváří podmínky
k maximálnímu šetření nedotknutelnosti
a integrity socialistického občana. V praxi pak
musíme zabezpečit takové jejich uplatnění,
aby řádný občan naší republiky
mohl žít s pocitem jistoty a bezpečnosti, ale
aby také každý, kdo by chtěl porušovat
zákony a veřejný pořádek a
ohrožovat bezpečnost státu, našeho zřízení,
musel počítat s rozhodným zásahem
Sboru národní bezpečnosti.
V této souvislosti bych rád upozornil na jeden důležitý
prvek demokratičnosti v oblasti ochrany veřejného
pořádku, a to na činnost Pomocné stráže
Veřejné bezpečnosti. K jejímu ustavení
došlo v roce 1952 a od té doby tento dobrovolný
aktiv uvědomělých občanů vzrostl
na 90 000 členů, kteří při
obětavém plnění nejrůznějších
úkolů získali bohaté zkušenosti
a stali se významným pomocníkem Veřejné
bezpečnosti nejen při zabezpečování
místního pořádku, ale i pozitivním
činitelem při vytváření socialistického
právního vědomí. Tento aktiv byl dosud
řízen na základě vyhlášky
ministra vnitra. Dospěli jsme k opodstatněnému
závěru. že odpovídá vzrůstajícímu
významu Pomocné stráže Veřejné
bezpečnosti, aby její právní postavení
bylo zakotveno v zákoně. Jde o rozsah oprávnění,
o podmínky výkonu služby a ostatní poměry
členů Pomocné stráže Veřejné
bezpečnosti. Jde však také o to, aby nenesli
sami riziko, kterému jsou při výkonu této
služby vystaveni. Tato opatření nacházejí
v osnově výraz v ustanoveních o pomocníku
Veřejné bezpečnosti jako o veřejném
činiteli, v ustanovení o náhradě škody
a v řadě dalších. Jsme přesvědčeni,
že tím nová úprava vytváří
i příznivé podmínky pro získání
dalších, především mladých
členů Pomocné stráže Veřejné
bezpečnosti, pro služby k ochraně zdraví,
životů a majetku našich občanů.
A dále: Sbor národní bezpečnosti je
zřízen jako speciální mocenský
orgán s přesně stanovenými úkoly
a s vymezenou pravomocí. Při přípravě
osnovy jsme si položili za cíl jasně vymezit
postavení Sboru v systému státních
orgánů a jeho vztahy k těmto orgánům
stejně jako k hospodářským a společenským
organizacím. Proto je věnována čtvrtá
hlava preciznímu vyjádření vztahu
Sboru národní bezpečnosti k národním
výborům jako k orgánům státní
moci, a to se snahou optimálně sladit ústředně
řízenou činnost ozbrojeného Sboru,
v němž nemohou neplatit zásady nedílné
velitelské pravomoci, s jeho úkoly při zabezpečování
ochrany v jednotlivých územních celcích
s cílem upevňovat postavení a autoritu národních
výborů. Útvary Sboru národní
bezpečnosti budou proto plnit úkoly ukládané
jim i národními výbory, budou předkládat
národním výborům zprávy o stavu
veřejného pořádku v jejich obvodech
a budou konzultovat s národními výbory i
v otázkách územní organizace sboru.
Osnova předpokládá, že vlády
republik po přijetí zákona upraví
podrobněji vztahy mezi Veřejnou bezpečností
a národními výbory při ochraně
veřejného pořádku, aby byly vytvořeny
optimální podmínky pro pravidelnou a oboustranně
prospěšnou spolupráci.
Povinnost Sboru národní bezpečnosti spolupracovat
s vedením státních, družstevních
a společenských organizací se týká
celého rozsahu jeho činnosti a z hlediska Sboru
je vedena snahou po preventivní ochraně společenských
zájmů, po likvidaci příčin
jejich ohrožení, po pomoci občanům,
kteří se dostanou do konfliktu se zákonem
a koneckonců zájmem na všech problémech,
jak je život přináší a jak jsme
nuceni je každodenně řešit. V dosavadní
spolupráci na tomto úseku bylo dosaženo řady
dobrých výsledků, a to zpravidla tehdy, kdy
se obě strany sešly na bázi celospolečenských
zájmů. S výsledky se samozřejmě
nemůžeme uspokojovat, a proto budeme hledat všechny
cesty k dalšímu zkvalitnění a zefektivnění
i této spolupráce.
Vážený soudruhu generální tajemníku,
vážený soudruhu předsedo, milé
soudružky poslankyně a vážení soudruzi
poslanci, předložená osnova zákona dává
orgánům státní moci a především
Sboru národní bezpečnosti všechny nezbytné
prostředky k účinné ochraně
naší společnosti, socialistického zřízení,
socialistického státu i práv a svobod našich
občanů. Stanoví přesně jejich
rozsah a také podmínky, aby jich bylo v každé
situaci použito přiměřeným způsobem.
Vytváří předpoklady pro prohlubování
součinnosti Sboru národní bezpečnosti
s ostatními státními orgány, se společenskými
organizacemi i s lidem.
Mohu vás, představitele lidu v tomto nejvyšším
zastupitelském orgánu státu, ujistit, že
Sbor národní bezpečnosti za všech okolností
dostojí svému poslání, plynoucímu
ze zákona z našeho právního řádu,
ze stranických usnesení a usnesení vlády
a splní své úkoly při ochraně
našeho socialistického zřízení
proti třídním nepřátelům
a všem protispolečenským živlům
učiní vše, aby nedovolil nikomu beztrestně
narušovat pokojný mírový život
naší vlasti - Československé socialistické
republiky.
K zákonu samému chci prohlásit: prostě
řečeno, předložený návrh
zákona je stejně tak zákonem o Sboru národní
bezpečnosti, jako o ochraně práv občanů
naší socialistické země a našeho
socialistického společenského a politického
zřízení.
Proto se jménem vlády ČSSR obracím
na vás, soudružky poslankyně a soudruzi poslanci,
s přáním, abyste po věcném
jeho projednání zákon schválili jednomyslně
tak, jak je předložen. Je ku prospěchu lidu,
společnosti i naší republiky. Děkuji.
/Potlesk./
Předseda FS A. Indra: Děkuji soudruhu ministrovi.
Jako společného zpravodaje určily výbory
Sněmovny národů poslance Antona Muržice.
Uděluji mu slovo.
Zpravodaj poslanec SN ing. A. Muržic: Vážení
hostia, vážený súdruh generálny
tajomník, vážený súdruh predseda,
vážené súdružky poslankyne a poslanci!
Navrhovaný zákon o Zbore národnej bezpečnosti
je jedným z významných opatrení pri
realizácii záverov vytýčených
XIV. zjazdom KSČ, ktorým sa utvárajú
konkrétne podmienky pre výkon a riadenie bezpečnostnej
služby. Ochrana socialistického štátneho
zriadenia, verejného poriadku a majetku v socialistickom
vlastníctve, ako i ochrana bezpečnosti, zdravia
a životov našich občanov a ich práv i
majetku, patrí k rozhodujúcim predpokladom našej
socialistickej spoločnosti.
Naše skúsenosti i skúsenosti ostatných
socialistických krajín ukazujú, že na
zabezpečenie uvedených úloh potrebujeme profesionálne,
odborne a politicky zdatný bezpečnostný aparát,
ktorý pod vedením vládnúcej triedy
a jej predvoja Komunistickej strany Československa dôsledne
ochráni náš štát a slobodu našich
národov.
Do návrhu zákona sú začlenené
poznatky a skúsenosti z posledných rokov. Jeho zásady
boli prikázané Brannému a bezpečnostnému
výboru a Ústavnoprávnemu výboru Snemovne
národov a už v novembri a decembri 1972 prerokované.
Doba do predloženia návrhu paragrafovaného
znenia zákona sa plne využila na to, aby sa celá
významná problematika posúdila veľmi
starostlivo a podrobne zo všetkých politických
i odborných aspektov, tak na pracoviskách, ako i
vo všetkých ďalších rozhodujúcich
štátnych i politických orgánoch.
Do posudzovania i príprav návrhu zákona boli
zapojení všetci poslanci Branného a bezpečnostného
výboru i Ústavnoprávneho výboru Snemovne
národov, ktorí vďaka poznatkom a názorom
získaným vo svojich volebných obvodoch sa
zúčastnili na niektorých rokovaniach i na
odbornej expertíze, zvolanej na posúdenie posledných
návrhov.
Rovnako stretnutie určených poslancov s legislatívnymi
pracovníkmi Federálneho ministerstva vnútra
i so samotným ministrom vnútra ČSSR a uskutočnená
výmena názorov priniesli ďalšie cenné
poznatky tak ku konkrétnym častiam návrhu
zákona. ako i k úlohám a činnosti
bezpečnostných orgánov. Tak si určení
poslanci znova overovali vhodnosť i správnosť
formulácií a obsahu jednotlivých paragrafov.
Už pri prerokúvaní návrhu zásad
zákona uplatnili poslanci uvedených výborov
celý rad pripomienok a návrhov a tlmočili
aj názory bezpečnostných a iných orgánov
zo svojich volebných obvodov. Zvlášť v
názoroch bezpečnostných orgánov sa
prejavili niektoré návrhy, ktoré poukazovali
na praktické spojovanie zákonných noriem
s výkonnou činnosťou.
Veľmi kladne sa v návrhu zásad zákona
hodnotilo to, že sa uplatňujú zodpovedajúce
zákonné zmocnenia, ktoré plne zodpovedajú
súčasným vzťahom v socialistickej spoločnosti.
Rovnako sa posudzovalo i vymedzenie dôležitej spoločenskej
funkcie bezpečnostného aparátu, ktorá
bude podľa zákona vykonávaná špecifickými,
avšak presne vymedzenými prostriedkami.
Zdôraznenie účelnej preventívnej činnosti
tak v návrhu zásad, ako aj v § 1 návrhu
zákona ukazuje, že naša spoločnosť
i prostredníctvom bezpečnostných orgánov
má prvoradý záujem na predchádzaní
represiám a taktiež i tieto orgány musia vidieť
povinnosť aktívneho a cieľavedomého pôsobenia
v okruhu svojej činnosti smerom ku všetkým
našim občanom. Domnievam sa, že o plnom pochopení
tejto zásady svedčí i obsah tlače
ministerstva vnútra "Bezpečnosť"
a "Stráž vlasti". ktoré neustále
zdôrazňujú významnú stránku
výchovy a prevencie a prenášajú dobré
skúsenosti z tejto činnosti.
Pripomienka k formulačnej úprave ochrany socialistického
majetku bola prijatá už na schôdzke výborov
a presne formulovaná s. ministrom Kaskom a tiež začlenená
do § 3 návrhu zákona tak, aby nebola zúžená
základná úloha ZNB. t.j. ochrana socialistického
zriadenia.