V rámci těchto prací byla podle nedávno
publikovaných údajů za rok 1973 dokončena
a uvedena do provozu hodnotná díla, např.
prodejny včetně potravinářských
s prodejní plochou téměř 82 tisíc
m2, 1263 autobusové čekárny, 36
školních jídelen s celkovým počtem
míst 4287, 568 dětských hřišť,
64 zdravotnická střediska, 8 jeslí s 261
místem, 42 základních devítiletých
škol s 3651 žákovským místem, 148
mateřských škol s 5776 místy, 51 družina
mládeže, 195 společenských domů
s celkovým počtem sedadel 43 299, 46 tělocvičen,
82 sportovní stadióny, 112 koupališť a
bazénů, 310 požárních zbrojnic.
Dále bylo vybudováno 1888 vodovodů a kanalizací,
2328 km místních komunikací, téměř
3 mil. m2 zelených ploch aj.
Kromě těchto akcí investiční
povahy byly svépomocí občanů při
celkových nákladech 1 mld Kčs vytvořeny
další hodnoty ve výši 6,7 mld Kčs
v podobě úklidu a údržby veřejného
zařízení, bytového fondu, zeleně
a při účasti budování na státní
výstavbě formou brigádnických hodin.
Objektivně je třeba vidět, že v oblasti
investičních prací v akci "Z" se
objevily i některé stinné stránky.
Některé akce svým rozsahem překračují
možnosti národních výborů formou
svépomocného zajišťování.
I když potřeba těchto větších
staveb se jeví z hlediska místních potřeb
jistě jako odůvodněná, bude třeba
nadále k takovým akcím přistupovat
velmi uvážlivě, nehledě na platná
omezení v této oblasti, jestliže se jimi odčerpává
kapacita dodavatelských stavebních organizací,
s níž se počítá pro celospolečensky
důležitější stavby a odčerpají
se neúměrně i stavební materiály
a mechanismy.
A teď několika slovy k tomuto tématu z mého
volebního obvodu, z okresu Břeclav. Se svými
120 tis. obyvateli podílí se na celostátním
ukazateli v akci "Z" plánem na rok 1973 částkou
43 mil. 189 tis. Kčs a plněním 45 mil. 934
tis. Kčs se skutečnými náklady 29
mil. 230 tisíc Kčs. Počet bezplatně
odpracovaných hodin činil 3 017 571, z toho mládež
odpracovala 576 801 hod.
Celkem bylo dobudováno 197 akcí: 190 prodejen potravin,
1 sběrna surovin, 6 autobusových čekáren,
1 školní jídelna se 180 místy, 9 dětských
hřišť, 2 mateřské školy s
90 žákovskými místy" 3 osvětové
knihovny, 1 budova národního výboru, 1 vodní
nádrž, 5 sportovních zařízení.
Zelených ploch bylo vybudováno 9243 m2,
21 km místních komunikací a 21 km vodovodů
a kanalizací.
Náš okres Břeclav je v Jihomoravském
kraji mezi třemi okresy, které se podílely
na plánovaných akcích "Z" jejím
překročením.
Pozitivní výsledky v rámci akce "Z"
nás jednak přesvědčují, že
jde o jednu z nejvýznamnějších forem
využití občanské iniciativy ke stálému
zlepšování životního prostředí,
s jejímž dalším rozvojem je správné
počítat i do budoucna. Děkuji za pozornost.
Předsedající předseda SN prof. dr.
D. Hanes: Ďakujem poslancovi Jankovičovi. Hovorí
poslanec Vondrouš, pripraví sa poslanec Přibyl.
Poslanec SL V. Vondrouš: Vážený
soudruhu předsedo, vážené soudružky
poslankyně, vážení soudruzi poslanci,
ve zprávě ke státnímu závěrečnému
účtu za rok 1973 se konstatuje, že výsledky
zemědělství nadále příznivě
ovlivňovaly hospodářský vývoj.
Úspěšně se plnil hlavní úkol
uložený zemědělství XIV. sjezdem
KSČ, tj. krýt přírůstek spotřeby
potravin z vlastních zdrojů.
Plnění tohoto stěžejního úkolu
je zdrojem udržení nastoupeného vysokého
trendu výroby. Přes řadu obtíží,
např. zhoršené klimatické podmínky
minulého roku, zejména pro technické plodiny
a objemnou píci, přes některé problémy
spojené s dovozem bílkovinných krmiv a i
další nedostatky v zabezpečování
rozvoje zemědělství a potravinářského
průmyslu se podařilo dosáhnout růstu
hrubé zemědělské produkce 4,2 %, tj.
o 55 % vyššího tempa v r. 1973 než předpokládal
v průměru pátý pětiletý
plán. Toto tempo růstu hrubé zemědělské
produkce umožnilo i růst tržní zemědělské
produkce do státních fondů o 5 % proti roku
1972. Plán nákupu byl překročen ve
všech hlavních druzích živočišných
výrobků (jatečných zvířat
na 101,5 %, mléka na 105,2 %, vajec na 106,9 %). I když
v rostlinné výrobě jako celku se nepodařilo
dosáhnout plánovaných záměrů,
byl učiněn další krok v řešení
obilního problému, když v roce 1973 bylo sklizeno
téměř 9,7 mil. tun obilí, což
je o 8,8 % více než představuje stanovený
úkol pro rok 1957 a více než o jednu třetinu
než činila sklizeň v roce 1970.
Rychlejší rozvoj zejména živočišné
výroby umožnil plně krýt přírůstek
potravin z domácí produkce a dále omezovat
dovozy ze zahraničí. Tím se zvýšil
stupeň soběstačnosti při zabezpečování
výživy našeho obyvatelstva.
Významná je přitom skutečnost, že
se v roce 1973 zvýšila ve srovnání s
rokem 1972 rentabilita výroby zemědělských
podniků jako celku. Např. u státních
statků v rámci ČSSR se zvýšila
rentabilita z 10,17 % na 11,27 % a u JZD z 18,38 % na 19,19 %,
z toho v ČSR dokonce z 19,39 % na 21,03 %. Současně
přitom došlo k snížení podílu
materiálových nákladů na 100 Kčs
výkonů u státních statků ze
66,28 Kčs na 65,58 Kčs při současném
poklesu tohoto ukazatele u JZD v ČSR (ze 49,99 Kčs
na 49,77 Kčs).
Rovněž potravinářský průmysl
vykázal jako celek pozitivní vývoj rentability
i materiálových nákladů v obou socialistických
republikách.
Těchto několik základních ukazatelů
dokumentuje, že odvětví zemědělství
a výživy v roce 1973 úspěšně
plnilo nejen specifický úkol uložený
mu XIV. sjezdem KSČ, ale i úkol uložený
všem odvětvím národního hospodářství,
tj. zvyšování efektivnosti výroby založené
na plném uplatňování intenzívních
faktorů růstu.
Zemědělství tedy vstoupilo do roku 1974,
v němž oslavujeme 25. výročí
budování socialistického zemědělství,
jako odvětví, které plní úkoly
společnosti na něj kladené.
Tento vývoj je pochopitelně prospěšný
jak celé společnosti, tak i samotným zemědělským
podnikům a jejich pracujícím. Rychlejší
růst odměn proti plánu i proti průměru
národního hospodářství byl
vesměs podložen vyšším růstem
produktivity práce a tedy společensky odůvodněn.
Tyto tendence, na které ve svém vystoupení
poukazuji, tj. pozitivní tendence ve výrobě
a ekonomice hospodářských organizací
resortu, se promítají i do jejich úhrnných
vztahů k státním rozpočtům
republik a čs. federace. Podle návrhů na
finanční vypořádání
těchto vztahů je výsledné saldo v
zemědělství i v potravinářském
průmyslu aktivní ve výši téměř
4,5 mld Kčs.
Tak jak bylo konstatováno při společném
jednání výborů pro zemědělství
a výživu Sněmovny lidu a Sněmovny národů,
bylo dosaženo pozitivních výsledků i
v hospodaření s rozpočtovými prostředky
kapitoly federálního ministerstva zemědělství
a výživy.
Je tedy možno celkově shrnout, že prostředky,
které byly v roce 1973 do zemědělství
a výživy vloženy, tak jak se o nich hovoří
ve státním závěrečném
účtu za rok 1973, byly vcelku za odvětví
zemědělství a výživy vynaloženy
účelně a hospodárně a přinesly
žádoucí prospěch celé naší
společnosti.
Proto doporučuji státní závěrečný
účet za rok 1973 schválit.
Předsedající předseda SN prof. dr.
D. Hanes: Ďakujem poslancovi Vondroušovi. Hovorí
poslanec Přibyl. Pripraví sa poslanec Jan Zelenka.
Poslanec SN J. Přibyl: Vážený
soudruhu předsedo, vážené soudružky
a soudruzi poslanci, vážení hosté, výsledky
hospodaření vyjádřené ve státním
závěrečném účtu za rok
- 1973 jsou do určité míry ovlivněny
výsledky činnosti zahraničního obchodu,
zejména jeho efektivností.
Chtěl bych se zmínit o některých otázkách
efektivnosti zahraničního obchodu. V roce 1973 pokračoval
dynamický rozvoj našeho zahraničního
obchodu. Obrat vzrostl o 12,6 % proti roku 1972, a tím
vykázal největší zvýšení
tempa přírůstku za posledních 5 let.
Vývoz byl též překročen jak do
socialistických zemí, tak do kapitalistických
států. Proti roku 1972 bylo dovezeno o 17 % více
zboží, můžeme tedy s uspokojením
říci, že v této oblasti činnosti
byly splněny základní úkoly státního
plánu. Zahraniční obchod se rozvíjel
rychleji, než stanovil plán.
Poněkud jiná je situace v ukazatelích efektivnosti.
Pokud se týká vývozu, je třeba říci,
že jak ve vztahu ke kapitalistickým státům,
tak i ve vztahu ke státům socialistickým,
bylo dosaženo lepší reprodukční
hodnoty na jeden rubl, nebo na jeden dolar, než v předchozích
letech. Při vývozu do kapitalistických států
byly reprodukční náklady na jeden dolar nižší
zhruba o 2,20 Kčs proti roku 1972. Také ve vztahu
k rublu došlo k určitému snížení.
V dovozu ze socialistických zemí, kde máme
stabilní kontraktní ceny, došlo také
k určitému zlepšení efektivnosti a podílí
se tedy i dovoz ze socialistických států
určitým podílem na efektivních složkách
zahraničního obchodu.
V dovozu z kapitalistických zemí se projevily vážné
problémy, zejména však značné
zhoršení proti dosavadním vztahům. Dovozní
ceny výrobků z kapitalistických států
stouply v roce 1973 v průměru zhruba o 20 % proti
cenové úrovni v roce 1972. Nejvyšší
vzestup byl zaznamenán zejména v dovozu potravinářských
výrobků a u surovin pro potravinářskou
výrobu, krmivářský průmysl
a dále u výrobků chemického průmyslu,
ale také v cenách strojů a zařízení,
zejména ve druhé polovině roku 1973 s předpokladem
dalšího zvyšování v letošním
roce.
Celkový výsledek zahraničního obchodu
ve vztahu ke státnímu závěrečnému
účtu se projevil tedy ve dvou hlavních směrech.
Jednak celkovým zvýšením zdrojů
státního rozpočtu, ale na druhé straně
v důsledku zvyšování nároků
na dovoz, znamenal v roce 1973 zvýšení nároků
na státní rozpočet zhruba o 2,9 mld Kčs.
Tento nepříznivý dopad na státní
rozpočet musel být pochopitelně pokryt z
přebytků zdrojů získaných překročením
plánovaných úkolů našeho národního
hospodářství. Stojí jistě za
úvahu, zamyslet se zejména nad tou částí
dovozu, kde došlo k největším výkyvům,
to je nad dovozem z kapitalistických států.
Zhruba jedna třetina celého dovozu představuje
dovoz strojů a zařízení, tj. hodnota
asi 10 mld devizových korun ročně. Tento
dovoz byl zaměřen převážně
na nákup špičkové světové
techniky na jedné straně a na druhé straně
na nákupy těch strojů a zařízení,
pro jejichž výrobu nejsou v Československu
předpoklady. Uskutečňoval se v souladu s
možnostmi vývozu na trhy vyspělých kapitalistických
států. Závažným nedostatkem při
vyhodnocování efektivnosti dovážených
strojů a zařízení je především
dlouhá doba od nákupu strojů do jejich uvedení
do provozu. Například v roce 1972 bylo z dovezených
strojů uvedeno do provozu jen 45 %, v témže
roce 35 % strojů bylo postupně dáváno
do montáže a 20 % bylo ještě v roce 1973
na skladech. Obdobně v roce 1973 bylo zhruba za 1 mld Kčs
strojů dovezených v roce 1973 uloženo různě
ve skladech a nezačalo se ještě vůbec
s jejich montáží. Ukazuje to na nízkou
koordinovanost plánu investiční výstavby
a plánu dovozu i na opožďování
investiční výstavby. Stejně tak je
nedostatkem i pozdní uvolňování devizových
prostředků na dovoz. Např. v roce 1972 bylo
celkem 43 % dovozu strojů realizováno až v
prosinci. Je třeba říci, že v roce 1973
se situace poněkud zlepšila, ale i tak byla převážná
část strojů a zařízení,
zejména pro investiční výstavbu realizována
až v druhé polovině roku.
Podle výsledků průzkumu zahraničního
obchodu se ukazuje, že ceny dovážených
strojů porostou i v roce 1974, to znamená v letošním
roce i v roce 1975 a že právě v těchto
letech se projeví důsledky zvýšení
cen surovin z minulého období. Bude proto třeba,
abychom se v těch případech, kdy to bude
alespoň trochu reálné, zaměřili
ve větším rozsahu než doposud na dovoz
ze socialistických zemí, zejména ze Sovětského
svazu. Měli bychom se zejména u dovozu strojů
ze Sovětského svazu zaměřit na širší
strukturu těchto výrobků. Sovětský
svaz nám kryje celou naši dovozní spotřebu
letadel, diesellokomotiv, polovinu traktorů, třetinu
osobních aut a ložisek a jednu pětinu zemědělských
strojů na obdělávání půdy.
Těchto několik položek představuje dvě
třetiny celého našeho dovozu strojů
ze Sovětského svazu. Tento sortiment je, jak jistě
uznáte, velmi chudý. Ukazuje to, že ani zdaleka
nevyužíváme rozsáhlého vědeckotechnického
potenciálu SSSR k tomu, abychom ve vlastní výrobě
omezili oborovou roztříštěnost a vytvořili
tak podmínky pro zvýšení efektivnosti
výroby. Můžeme nakupovat i materiálově
náročné výrobky a výrobky příliš
náročné na výzkum a vývoj.
Dosavadní dovoz strojů ze Sovětského
svazu se rovná zhruba dovozu strojů a zařízení
z vyspělých kapitalistických států.
Hlavní cestou, jak zajistit potřeby národního
hospodářství v dalších letech
však musíme hledat především ve
zvyšování dodávek strojů pro
vývoz a samozřejmě ve zvýšení
efektivnosti vývozu. Půjde zejména o to,
abychom zabezpečovali vysokou technickou úroveň
našich výrobků a vyráběli nejmodernějšími
metodami, které zajišťují nejvyšší
produktivitu práce. Kromě toho musíme i nadále
velmi dbát na to, aby kvalita našich výrobků
byla nejlepší vizitkou a tím umožňovala
dosahovat nejvyšší ceny daných kategorií.
Pokud se týká technického rozvoje, jsou podle
mého názoru zejména ve strojírenství
už vytvářeny nezbytné předpoklady
k tomu, aby vědeckotechnický rozvoj zabezpečoval
vyšší úroveň výrobků.
V roce 1973 si výrobní hospodářské
jednotky vytvořily téměř 4 mld Kčs
zdrojů na vědeckotechnický rozvoj a z prostředků
státního rozpočtu a z prostředků
resortu bylo dále vynaloženo zhruba 1,5 mld Kčs.
Jsou tak zajišťovány jak státní
úkoly vědeckotechnického rozvoje, které
zaměřuji vývoj v souladu se státním
plánem, tak i úkoly podnikové, které
zajišťují zejména obměnu výrobního
sortimentu modernizací vlastní technologie výroby
a růst produktivity práce. Kromě toho je
ve stále větším rozsahu využíváno
nákupu licencí ze zahraničí. V roce
1973 bylo nakoupeno pro strojírenství za 12 mil.
Kčs nových licencí a za 130 mil. korun strojů
a zařízení licenční výroby.
V oblasti zabezpečování kvality a spolehlivosti
technické úrovně strojů a zařízení
je prováděna také řada opatření.
Chtěl bych zde zejména ocenit rozhodnutí
ministerstva zahraničního obchodu, které
využívá rozborů závad exportovaného
zboží zjištěných technickou kontrolou
zahraničního obchodu. Prostřednictvím
výrobních ministerstev pak žádá
o provedení účinných opatření,
která mají zabránit opakování
závad a chyb. Je pravda, že některé
výrobní podniky se snažily nedostatky a chyby
omlouvat. Většina podniků však využívá
tyto rozbory nedostatků a skutečně sjednává
nápravu tak, aby se výrazně snižovaly
nekvalitní dodávky. Také v rámci obou
strojírenských ministerstev jsou prováděna
zásadní opatření ke zvyšování
spolehlivosti a technické úrovně strojů
a zařízení, a to jak prohloubením
výpočtových metod pro strojní součásti
a zařízení, tak přísnějším
zpracováním technologických postupů
a metod.
Konečně pomohlo i stanovení soustavy ekonomických
stimulů pro zainteresování výrobců
na zvyšování užitných vlastností
strojů a větší spolehlivosti a bezporuchovosti.
V roce 1973 se již také projevilo zlepšení
kvality a spolehlivosti dodávaných strojů
a zařízení tím, že poklesl o
1,5 % podíl výrobků pozastavených
expedicí nebo vyřazených z exportu pro závady.
Výrazně se také snížily náklady
na úhradu za reklamace do zahraničí.
Vážené soudružky a soudruzi, domnívám
se, že v daných podmínkách můžeme
výsledky dosažené v zahraničním
obchodu v roce 1973 považovat za úspěšné
zejména proto, že v oblasti vývozu pokračovaly
tendence ke zvyšování efektivnosti. Pro další
období to bude zřejmě vyžadovat především,
získávat další nové zdroje pro
vývoz, zvyšovat i nadále kvalitu a technickou
úroveň produkce určené pro export
a věnovat i nadále podstatně větší
pozornost hodnotovým vztahům. Pochopitelně,
že musíme zvyšovat nároky na komerční
činnost, abychom získali zejména ve vztahu
ke kapitalistickým státům nejvýhodnější
podmínky jak vývozu, tak i dovozu. V přípravě
plánu na poslední rok páté pětiletky
bude třeba vytvářet další rezervy
pro případy, které nejsou, nebo nemohly být
předpokládány směrnicemi. Bude to
klást mimořádné požadavky a nároky
na aktivní přistup všech řídících
orgánů výrobních i obchodních
organizací. Jsem však přesvědčen,
že společnou prací a úsilím se
i ve zbývajícím období pátého
pětiletého plánu podaří úspěšně
zajistit a splnit úkoly vytyčené XIV. sjezdem
Komunistické strany Československa. Proto musíme
hledat další cesty k prohloubení spolupráce
v oblasti ekonomiky především se socialistickými
zeměmi Rady vzájemné hospodářské
pomoci. Děkuji za pozornost.
Předsedající předseda SN prof. dr.
D. Hanes: Ďakujem poslancovi Přibylovi. Bude
hovoriť poslanec Jan Zelenka, pripraví sa poslankyňa
Marie Fialková.
Poslanec SL PhDr. Zelenka: Závěrečný
účet státního rozpočtu nám
dává možnost hovořit o všech oblastech
našeho života, protože se opravdu všech oblastí
dotýká. Dovolte mi proto poznámku na téma,
které navazuje na květnové plénum
ÚV KSČ k vědeckotechnickému rozvoji.
Kulturní výbory SL a SN se na společném
zasedání v Košicích dost podrobně
zabývaly vědeckovýzkumnou bází
našeho vysokého školství. Příklady
jsme měli jak na Šafaříkově universitě,
tak i ve velmi mladé a tím také čilé
Vysoké škole technické v Košicích.
Myslím, že poznatky tam získané se dají
dobře zevšeobecnit.