PRESIDENT REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ
a PRESIDENT REPUBLIKY FRANCOUZSKÉ, uznavše,
že k rozvoji výměny zboží a hospodářské
součinnosti mezi oběma zeměmi je užitečno
nahraditi obchodní úmluvu, uzavřenou 17.
srpna 1923 a doplněnou 18. srpna 1924, úmluvou novou,
jmenovali svými plnomocníky:
s jedné strany,
s druhé strany,
kteří, předloživše
si své plné moci, jež shledány v dobré
a náležité formě, shodli se na těchto
ustanoveních:
Plodiny nebo výrobky z
celního území francouzského budou
při dovozu do celního území republiky
československé požívati nejnižších
celních sazeb, které republika Československá
přiznává nebo v budoucnosti přizná
kterékoli jiné mocnosti.
Aniž tím bude dotčeno
výše zmíněné ustanovení,
plodiny nebo výrobky, vyjmenované v seznamu A, budou
požívati při dovozu do celního území
republiky Československé smluvních celních
sazeb v řečeném seznamu stanovených.
Cla československého
sazebníku jsou vyjádřena v československých
korunách, jejichž poměr k zlatým měnám
je stanoven zákonem.
Kdyby tento zákonem stanovený
poměr byl změněn tak, že by se posunul
kurs československé koruny k dolaru nebo libře
šterlinků, aneb ke střednímu kursu těchto
měn v měsíčním průměru
nejméně o 10 ze 100, zavede československá
vláda součinitele tak, aby jimi bylo odčiněno
uvedené posunutí poměru nynějšího
zákonem stabilisovaného kursu československé
koruny ke střednímu kursu zmíněných
měn. V tomto případě změní
československá vláda součinitele
nejméně jednou za měsíc podle kursovního
poměru pravidelně zaúčtovaného
Národní bankou československou.
Za základ pro stanovení
měnových kursů bude brán záznam
bursy pražské, nebo newyorkské nebo londýnské.
Plodiny nebo výrobky pocházející
a přicházející z republiky Československé
s výjimkou těch, které jsou vyjmenovány
v seznamu B, budou při dovozu do celního území
francouzského požívati bez omezení sazeb
minimálního tarifu a nejvyšších
výhod.
Kromě toho plodiny nebo
výrobky pocházející a přicházející
z republiky československé, vyjmenované v
seznamu C, budou při dovozu do celního území
francouzského požívati sazeb minimálního
tarifu uvedených v řečeném seznamu.
Platnost sazeb stanovených
v seznamu C potrvá, dokud úřední index
velkoobchodních cen nevykáže rozdíl
větší než 20% proti indexu v měsíci
červenci 1928.
Kdyby takový rozdíl
nastal, cla mohou býti zvýšena a musí
býti snížena v poměru k indexu, při
čemž však příslušná
oprava může nastati teprve koncem čtvrtletí.
Stejný postup bude zachován v témž poměru
a za týchž podmínek při každé
pozdější změně indexu velkoobchodních
cen.
Provedená snížení
nesmí však překročiti 60% celních
sazeb uvedených v tarifu.
Každá z vysokých
smluvních stran bude přiznávati zboží
z celního území druhé strany, pokud
jde o zboží vyjmenované v seznamech A a C,
výhody plynoucí ze změn celního názvosloví
nebo ze způsobů tarifikace, zavedených v
tarifech na základě správních nebo
zákonných opatření nebo na základě
úmluv uzavřených s jinými mocnostmi.
Zmíněné změny
nesmějí v žádném případě
míti v zápětí ani zvýšení
průměrného zatížení u
příslušných celních sazeb, ani
rozlišování na úkor výrobků
z celního území druhé smluvní
strany.
Hodnotou, kterou dlužno prohlásiti
při celním projednání československého
zboží, požívajícího při
dovozu do Francie výhod předchozích článků
a podrobeného clům ad valorem, bude ona hodnota,
kterou má zboží v místě a v době
dodaní celnímu úřadu. Tuto hodnotu
tvoří kupní hodnota (fakturovaná cena)
zboží, zvýšená
o veškeré výdaje, jež jsou spojeny s dovozem
až na místo celního projednání
(přeprava, dopravné, vývozní clo,
pojistné, obstarávání, cena obalů
nepodléhajících oddělenému
vyclení, atd.), vyjímajíc dovozní
cla.
Hodnotu takto vypočtenou
dlužno však příslušně upraviti
podle změny cen, nastavší po koupi.
Prohlášku dlužno
doložiti fakturou vidovanou francouzským diplomatickým
nebo konsulárním úřadem, a kde takových
není, povolanými k tomu organisacemi, poskytujícími
potřebných záruk a uznanými předem
francouzskou vládou. Toto uznání může
býti odňato, zjistí-li se, že tyto organisace
již potřebných záruk neposkytují.
Francouzská celní
správa může požadovati předložení
uzávěrek, smluv, dopisů a jiných dokladů,
týkajících se příslušných
obchodních jednání, aniž však tyto
doklady, neb i faktura, jsou závazné pro ocenění
celními úřady.
Co do různých produktů
nebo zboží, jež budou uvedeny v dekretech vydaných
podle posudku meziministerské poradní komise při
francouzském ministerstvu obchodu a průmyslu, může
hodnota, sloužící za základ vyclení,
býti stanovena podle úředních tržních
záznamů nebo směrných cen, ujednaných
se zúčastněnými průmyslovými
a obchodními svazy a schválených příslušnými
ministerstvy.
Československá vláda
zařídí vyclívání zboží,
podrobeného v republice Československé clu
podle ceny, na podkladě ceny fakturované, zvýšené
podle československých zákonů o výlohy
za obal, za dopravu až na hranici československou,
za pojistné a obstarávání. Co se však
týká automobilových vozidel, vysoké
smluvní strany určily
zvláštním ustanovenîm základnu
k použití tarifikace a k celníma projednání.
Obě vlády, nevzdávajíce
se svého oprávnění k ocenění,
zavazujî se vzíti v úvahu veškeré
odhadové podklady předložené s tím,
že pocházejí od průmyslových
organisací, oprávněných k jejich vydávání
a hodných důvěry, při čemž
řečených podkladů bude použito
zejména v případě kdy domněnka
podvodu při fakturování cen mohla by míti
v zápětí uložení pokut nebo trestů.
Mezi územími obou smluvních stran bude vzájemná
svoboda obchodu a plavby.
Obě smluvní strany
si však vyhrazují právo činiti z této
zásady výjimky z níže vyjmenovaných
důvodů, jestliže tyto zákazy neb omezení
budou platiti současně pro všechny ostatní
země stejně postavené:
1. zákazy neb omezení týkající
se veřejné bezpečnosti;
2. zákazy neb omezení
vydané z důvodů mravnosti nebo lidskosti;
3. zákazy neb omezení
obchodu zbraněmi, municí a válečným
materiálem nebo za mimořádných okolností
veškerými jinými válečnými
potřebami;
4. zákazy neb omezení vydaná
v zájmu veřejného zdravotnictví nebo
k zajištění ochrany zvířat nebo
rostlin před chorobami, hmyzem a škodlivými
příživníky;
5. vývozní zákazy
neb omezení na ochranu národního majetku
uměleckého, historického nebo archeologického;
6. zákazy neb omezení
týkající se zlata, stříbra,
mincí, papírových peněz a cenných
papírů;
7. zákazy neb omezení,
jimiž má býti na cizozemské produkty
rozšířen režim platný v tuzemsku
pro produkci, obchod, přepravu a spotřebu produktů
stejného druhu;
8. zákazy neb omezení
platné pro produkty, jež jsou nebo budou v tuzemsku
produkovány nebo uváděny do prodeje státním
monopolem nebo monopoly provozovanými pod státní
kontrolou.
Plodiny nebo výrobky, vyvážené
z celního území jedné vysoké
smluvní strany do celního území strany
druhé, budou požívati, pokud jde o vývozní
cla a poplatky, nejpříznivějšího
režimu, který každá z vysokých
smluvních stran přiznává nebo případně
přizná kterékoli třetí mocnosti.
Nejvyšší výhody,
sjednané v předchozích článcích
se netýkají:
a) výhod, které
byly nebo budou přiznány jednou vysokou smluvní
stranou sousedním zemím k usnadnění
pohraničního styku v pásmu, které
zpravidla nemá přesahovati šíři
15 kilometrů po každé straně společné
hranice;
b) zvláštního
režimu, který by Francie zavedla v oboru tarifním
pro dovoz určený k usnadnění finančních
úprav se zeměmi, které s ní byly od
r. 1914 do r. 1918 ve válečném stavu.
Vnitřní dávky
jež zatěžují ve prospěch kohokoli
na území jedné vysoké smluvní
strany produkci, oběh, zpracování nebo spotřebu
některé plodiny nebo některého výrobku,
nesmějí pod žádnou záminkou postihnouti
produkty druhé smluvní strany vyšší
mírou nebo za těžších podmínek
než produkty domácí stejného druhu.
Francouzské produkty, podléhající
při dovozu do republiky Československé t.
zv. manipulačnímu poplatku, budou podrobeny sazbám
nejpříznivějším, při čemž
tyto poplatky pro zboží, vyjmenované v seznamu
D, nesmějí překročiti uvedené
tam sazby. Veškeré produkty, jež nyní
nepodléhají manipulačnímu poplatku,
nesmějí napříště býti
zatíženy poplatkem vyšším než
1% z hodnoty.
Při úpravě
volného obchodu a zejména při prodeji, uvádění
do prodeje, oběhu, spotřebě zboží
nebude činěno rozdílu mezi zbožím
domácím a zbožím druhé smluvní
strany, kromě opatření, jichž by kterákoli
z obou vlád musela použíti na potírání
nekalé soutěže.
Vysoké smluvní strany
si vzájemně zaručují nejvyšší
výhody v provádění celních
formalit při průvozu, uskladnění,
zpětném vývozu, překládání
zboží a při jakýchkoli jiných
úkonech, kterým je podrobeno zboží dovážené,
vyvážené nebo provážené,
stejně jako u poplatků, spojených s těmito
různými úkony.
Při posuzování
původu zboží, dováženého
z území jedné smluvní strany na území
strany druhé, přiznávati bude tato
nejvyšší výhody v mezích svého
vlastního zákonodárství.
Při dovozu nebudou podléhati
celním sazbám ani poplatkům jiným
nebo vyšším, než jako kdyby byly dovezeny
přímo ze země původu:
československé plodiny
půdy nebo výrobky průmyslové dovezené
do Francie přes území jedné nebo několika
zemí třetích, stejně jako plodiny
zemské nebo výrobky průmyslové třetích
zemí, dovezené do francouzského území
přes území československé,
jestliže jejich přeprava se bude díti přímo
a nikoli po moři;
francouzské plodiny zemské
nebo výrobky průmyslové dovezené do
Československa přes území jedné
nebo několika zemí třetích, stejně
jako plodiny zemské nebo výrobky průmyslové
třetích zemí, dovezené do československého
území přes území francouzské.
Se zřetelem na zvláštní
zeměpisnou polohu republiky Československé
svoluje Francie k přiznání výhod z
přímého dovozu zboží pocházejícího
a přicházejícího z republiky československé,
byt' i bylo dovezeno po moři, s podmínkou, že
přichází z jednoho z těchto evropských
přístavů: Gdyně, Gdansko, Štětín,
Lubek, Hamburk, Brémy, Rotterdam, Antverpy, Janov, Benátky,
Terst, Rjeka, Sušak, Split, Braila, Galac a že toto
zboží bude doprovázeno na doklad této
přepravy všemi průkazními listinami
(nákladním listem
o dopravě železniční nebo říční
v originále nebo duplikátu a námořním
konosamentem) a k průkazu původu, kdyby tento nebyl
přepravními listinami dostatečně prokázán,
osvědčením původu, předepsaným
pro druhy zboží, vyjmenované v Předběžných
poznámkách k francouzskému
celnímu sazebníku, a vyhotoveným podle níže
uvedených ustanovení článku XIV.
U provádění
článků I., II. a XXX. vysoké smluvní
strany mohou požadovati, aby produkty a zboží
dovezené do jejich území byly doprovázeny
osvědčením původu prokazujícím:
1. jde-li o suroviny ve vlastním
slova smyslu nebo o plodiny, že pocházejí z
druhé země,
2. jde-li o zpracovaný
výrobek, že při něm splněny jsou
podmínky, bud' co do obsahu suroviny nebo co do zpracování,
na které dovozní země váže uznání
původu, o čemž jedná hořejší
článek XI.
Osvědčení
původu budou vydávána bud' celními
úřady nebo příslušnými
obchodními komorami každé vysoké smluvní
strany; vyhotovována budou podle vzorů přijatých
celní správou nebo úředně uznanými'
obchodními komorami země, odkud zásilka přichází,
a to bud' v jazyce země původu nebo v jazyce země
určení. V prvém případě
obě země vyhrazují si požadovati překlad.
Osvědčení
původu vydaná celními úřady
budou zproštěna konsulárního visa.
Osvědčení
původu vydaná úředně uznanými
obchodními komorami budou vidována konsulárními
úřady země určení bezplatně.
Bude-li osvědčení
původu, vidované konsulárním úřadem,
obsahovati udání hodnoty zboží, může
takovéto osvědčení původu nahraditi
konsulární fakturu. V tomto případě
nebude konsulárním úřadem vybírán
za ověření hodnoty zboží žádný
dodatečný poplatek.
Poštovní balíčky
a poštovní zásilky, dále balíčky
o váze 5 kg a méně, dovezené letadlem,
stejně jako vzorky obchodních cestujících
budou zproštěny osvědčení původu.
Nebude-li zboží, pocházející
z třetí země, dovezeno ze země původu
do území jedné vysoké smluvní
strany přímo, nýbrž přes území
strany druhé, vysoké smluvní strany přijmou,
ku průkazu původu, osvědčení
vydaná příslušnými úřady
druhé smluvní strany jako rovnoprávná
s osvědčeními
vyhotovenými v zemích původu, jestliže
předložená osvědčení budou
souhlasiti s předpisy a nebude-li podezření,
že jde o podvod neb o zneužití.
Ve všech případech,
kdy jedna z obou vlád oznámí druhé
vládě, že došlo při vydávání
řečených osvědčení k
podvodným manipulacím, zavede ihned vláda,
jíž byla stížnost předložena
zvláštní šetření o činech,
kladených za vinu, uvědomí o výsledku
šetření stěžující
si vládu a učiní, bude-li třeba, veškerá
opatření, která jsou v její moci,
aby předešla dalším zmíněným
podvodným praktikám.
Každá z vysokých
smluvních stran se zavazuje, že učiní
veškerá potřebná opatření,
aby účinně zabezpečila plodiny nebo
výrobky, pocházející z území
druhé smluvní strany, proti nekalé soutěži
při obchodních jednáních a zejména,
že potlačí a zamezí zabavením
nebo všemi jinými vhodnými trestními
opatřeními v souhlasu s vlastním zákonodárstvím
dovoz, uskladnění, prodej a uvádění
do prodeje ve vnitrozemí všech produktů, opatřených
přímo neb na jejich bezprostřední
úpravě nebo
vnějším obalu, na fakturách, na nákladních
listech a obchodních tiskopisech, známkami, jmény,
nápisy nebo jakýmikoli značkami udávajícími,
přímo či nepřímo, nesprávně
původ, druh, podstatu nebo specifické vlastnosti
těchto produktů nebo zboží.
Vysoké smluvní strany
se zavazují, že budou prováděti mezinárodní
úmluvu z 20. března 1883 o ochraně živnostenského
vlastnictví, revidovanou ve Washingtoně 2. června
1911, stejně jako i ostatní dodatkové dohody
týkající se živnostenského vlastnictví,
jež byly podepsány v Haagu 5. listopadu 1925.
Každá z vysokých
smluvních stran se zaval zuje učiniti veškerá
potřebná opatření k potlačení
používání nesprávných
zeměpisných označení původu
výrobků vinařských, jestliže
tyto pocházejí z území té nebo
oné vysoké smluvní strany a jestliže
označení původu je v zemi výroby náležitě
chráněno a druhé straně hlášeno.
Ve hlášení musí býti vymezena
území, na která se tato označení
původu vztahují, a stanoveno řízení,
na základě kterého se osvědčení
původu vydávají.
Zejména bude zabavením
nebo zâkazem nebo jinými vhodnými trestními
opatřeními v souhlasu se zákonodárstvím
každé země potlačen dovoz a vývoz,
uskladnění, výroba, oběh, prodej nebo
uvádění do prodeje zmíněných
výrobků, budou-li sudy, láhve, obaly nebo
bedny je obsahující opatřeny známkami,
jmény, nápisy nebo jakýmikoli značkami
s nesprávným označením původu,
vědomě použitým.
Zabavení výrobků
označených za závadné nebo jiná
trestní opatření budou provedena bud' na
zákrok úřadů správních
nebo na žádost státního zastupitelství
nebo zúčastněné strany - jednotlivce,
sdružení nebo syndikátu - podle příslušného
zákonodárství každé z vysokých
smluvních stran.
Zákaz používání
zeměpisných označení původu
k označení jiných vinařských
výrobků než těch, jež jsou k tomu
skutečně oprávněny, platí i
kdyby byl uveden pravý původ výrobků
nebo kdyby nesprávná označení byla
doprovázena opravnými dodatky jako: "druh",
"způsob", "typ" nebo jinými.
Žádné zeměpisné
označení původu vinařských
výrobků jedné z vysokých smluvních
stran nemůže být pokládáno za
označení rázu druhového, je-li náležitě
chráněno v zemi výroby a bylo-li řádně
hlášeno druhé straně. Stejně
budou uznána i vymezení a specifikace, vztahující
se k těmto označením.
Vysoké smluvní strany
se kromě toho zavazují používati od
nynějška ustanovení tohoto článku
ve prospěch Francie u sýrů Roquefort a ve
prospěch republiky Československé u chmele
a u plzeňského piva.
Vysoké smluvní strany
se zavazují provésti v nejkratší době
hlášení, o nichž jedná prvý
odstavec tohoto článku.
Vysoké smluvní strany
prohlašují, že jsou ochotny zkoumati později
možnost rozšíření předchozích
ustanovení i na jiné výrobky, které
odvozují své specifické vlastnosti z půdy
nebo z podnebí.
Obchodníci, továrníci a jiní živnostníci
jedné z obou zemí, kteří prokáží
předložením živnostenské legitimace,
vydané úřady své země, že
tam jsou oprávněni provozovati svůj obchod
nebo živnost a že tam platí dávky a daně
předepsané zákonem, mají právo
bud' osobně nebo svými cestujícími
uzavírati koupě v druhé zemi u obchodníků
nebo ve veřejných prodejnách nebo u osob,
jež zboží vyrábějí. Rovněž
mohou přijímati zakázky i podle vzorků
nebo modelů od obchodníků, v jejich obchodních
místnostech, nebo od osob, které zboží
nabízeného druhu používají
při provozování živnosti. Z činností,
uvedených v tomto odstavci, nebudou podrobeni žádné
dávce ani poplatku.
Osoby, vybavené živnostenskou
legitimací, jsou oprávněny bráti s
sebou vzorky nebo modely, nikoli však zboží.
Při tom musí zachovávati
předpisy platné v každé z obou zemí.
Živnostenské legitimace
musí souhlasiti se vzorem přijatým Mezinárodní
úmluvou o zjednodušení celních formalit,
podepsanou v Ženevě 3. listopadu 1923. Legitimace
tyto budou sproštěny konsulárního nebo
jiného visa.
Ve věci vzorků a
modelů použijí vysoké smluvní
strany ustanovení Mezinárodní úmluvy
o zjednodušení celních formalit, podepsané
v Ženevě 3. listopadu 1923.
Lhůta pro zpětný
vývoz jest stanovena, s výhradou prodloužení,
na dobu šesti měsíců.
Ustanovení článků
XVIII. a XIX. nejsou na újmu předpisům upravujícím
v obou zemích kočovná zaměstnání
a podomní obchod, při čemž každá
z vysokých smluvních stran si v tomto směru
vyhrazuje úplnou volnost svého zákonodárství.
1. Příslušníci
každé z obou vysokých smluvních stran
budou požívati na území strany druhé
nejvyšších výhod při cestování,
pobytu, usazování, jakož i při provozování
obchodu, živnosti nebo jakéhokoliv jiného zaměstnání
a při veškerých právech a zájmech
z toho plynoucích.
2. Příslušníci
každé z obou vysokých smluvních stran
budou míti na území strany druhé plnou
volnost držeti, najímati majetek movitý i nemovitý
nebo uvazovati se v jeho držení a nabývati
vlastnictví tohoto majetku koupí, darováním,
zákonnou posloupností, posledním pořízením
nebo jakýmkoli jiným způsobem za podmínek
stanovených pro příslušníky kteréhokoli
státu třetího v zákonech onoho státu,
v němž majetek je. Tímto majetkem mohou nakládati
za stejných podmínek.
3. Každá z vysokých
smluvních stran nebude zacházeti s příslušníky
strany druhé méně příznivě
než s příslušníky domácími
nebo s příslušníky států,
požívajících nejvyšších
výhod, při rekvisicích nebo plněních,
s výhradou ustanovení bodu 4., týkajícího
se rekvisic a vojenských plnění osobních.
4. Příslušníci
každé z vysokých smluvních stran jsou
sproštěni na území strany druhé
vši povinné služby vojenské, ať ve
vojsku nebo v národní gardě nebo v milici.
Jsou zproštěni jakýchkoli dávek, ukládaných
náhradou za osobní vojenskou službu, stejně
jako všech vojenských
plnění nebo rekvisic osobních.
5. Vysoké smluvní
strany neučiní žádných opatření
ve příčině omezení, nakládání,
restrikce nebo vyvlastnění z důvodu obecného
prospěchu nebo všeobecného zájmu, postihujících
vlastnictví nebo užívání majetku,
práv nebo zájmů příslušníků
strany druhé, jestliže by za stejných podmínek
nepodrobovaly týmž opatřením majetek,
práva nebo zájmy příslušníků
domácích nebo příslušníků
států požívajících nejvyšších
výhod. Použití těchto opatření
bude podmíněno zaplacením spravedlivé
náhrady, bude-li tato ovšem přiznávána
příslušníkům domácím
nebo příslušníkům státu
požívajícího nejvyšších
výhod.
6. U daní a dávek
všeho druhu, stejně jako u veškerých jiných
břemen rázu fiskálního, pokud mohou
míti povahu daní, nehledě v čí
prospěch jsou vybírány, příslušníci
každé vysoké smluvní strany budou požívati
v každém směru na území strany
druhé, jak pro své osoby, tak pro svůj majetek,
práva a zájmy, včetně svého
obchodu, živnosti nebo zaměstnání, stejného
zacházení a stejné ochrany
u finančních úřadů a soudů
jako příslušníci domácí.
Jestliže zákony jednoho z obou států
nyní přiznávají nebo v budoucnosti
budou přiznávati stejné zacházení
s cizinci jako s domácími příslušníky
za podmínky vzájemnosti ve věcech daňových,
vysoké smluvní
strany prohlašují tímto článkem,
že tuto podmínku vzájemnosti pokládají
za splněnou.
Ustanovení bodu 6. nepřekáží
případnému vybírání
bud' t. zv. poplatků pobytových nebo poplatků
souvisejících s plněním policejních
formalit, při čemž se rozumí, že
příslušníci obou zemí budou v
tomto směru postaveni na roven s příslušníky
státu požívajícího nejvyšších
výhod.
Nejvyšší výhody,
uvedené v předchozích odstavcích,
nevztahují se na ony výhody, které jedna
z vysokých smluvních stran přiznala neb přizná
třetímu státu, aby dosáhla rovnováhy
mezi svým vlastním zdaněním a zdaněním
v tomto třetím státě a zejména,
aby předešla dvojímu zdanění,
nebo aby zajistila vzájemně ochranu a právní
pomoc ve věcech daňových povinností
neb finančních trestů.
1. Akciové společnosti
a jiné společnosti podle občanského
práva, společnosti obchodní, finanční,
pojišťovací, společnosti dopravní
i zasilatelské a vůbec veškeré společnosti
hospodářské povahy, jež jsou ustaveny
podle zákonů jednoho z obou států
a mají sídlo na jejich
území, budou uznány druhou stranou za řádně
zřízené.
2. Pravoplatnost jejich zřízení
a jejich způsobilost vystupovati před soudy bude
posuzována podle jejich stanov a podle zákonodárství
jejich země původu.
3. Řečené
společnosti zřízené na území
jedné z vysokých smluvních stran, podvolí-li
se zákonům druhého státu, mohou na
území tohoto státu vykonávati svou
činnost, usazovati se tam a zřizovati tam filiálky,
odbočky a jednatelství.
4. Vysoké smluvní
strany budou zacházeti s řečenými
společnostmi stejně jako s jejich jednatelstvími,
odbočkami a filiálkami podle ustanovení článku
XXI., platných pro příslušníky,
jestliže jde o právo držeti, najímati,
uvazovati se v držení, nabývati vlastnictví
jakéhokoli majetku movitého i nemovitého
a o právo nakládati
s ním jakož i ve věcech rekvisic a plnění,
nebo co do opatření ve příčině
omezení, nakládání, restrikce nebo
vyvlastnění z důvodu obecného prospěchu
nebo všeobecného zájmu.
5. Vysoké smluvní
strany budou zacházeti s řečenými
společnostmi stejně jako s jejich jednatelstvími,
odbočkami a filiálkami podle ustanovení článku
XXI., platných pro příslušníky,
při daních a ochraně ve věcech fiskálních.
Avšak cop se týče daní z majetku, z
důchodů a ze zisků, každá z obou
vysokých smluvních stran zdaní společnosti
strany druhé, podle povahy daní, toliko ze společnostního
kapitálu, který společnosti investovaly na
jejím území, z majetku, jejž tam společnosti
mají ve vlastnictví, z cenných papírů,
jež tam obíhají, ze zisků, jichž
tam společnosti dosahují a z obchodů,
jež tam uskutečňují.